Донецька залізниця — Вікіпедія
![]() | |
Будівля управління залізниці у місті Лиман | |
![]() Схема залізниць регіональних філій УЗ | |
Тип | залізнична компанія |
---|---|
Форма власності | відокремлений підрозділ |
Статус | діюча |
Коротка назва | РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» |
Попередник(и) | Дердавне підприємство «Донецька залізниця» |
Засновано | 1872 |
Штаб-квартира | Донецька обл., Краматорський район, Лиман, Привокзальна вулиця, 22, 84404[1] |
Територія діяльності | Східна Україна |
Керівник(и) | Носулько Олександр Олександрович |
Телеграфний код | ДОН |
Залізничний код приписки (Чисельний код) | 48 |
Експлуатаційна довжина колій | 1616,7 км (з них 684,1 км електрифіковано)[1] |
Ширина колії | 1250 мм |
Кількість станцій | 105[1] |
Співробітники | 17,8 тисяч (2021)[2] |
Клієнти | 800 (2017)[3] |
Холдингова компанія | УЗ |
Дочірні компанії | |
Код ЄДРПОУ | 40150216 |
Сайт | uz.gov.ua |
![]() |
Доне́цька залізни́ця — регіональна філія у складі акціонерного товариства «Українська залізниця» із штаб-квартирою у Лимані, правонаступник реорганізованого 1 грудня 2015 року Державного підприємства «Донецька залізниця» Державної адміністрації залізничного транспорту України, що забезпечує функціонування системи централізованого управління залізничними перевезеннями у регіоні[3].
Обслуговує східну частину України, найважливіший для країни промисловий центр Донбас, а саме Донецьку і Луганську, частково Запорізьку, Харківську і Дніпропетровську області[3], об'єднуючи таким чином в єдиний транспортний конвеєр Донбас та Придніпров'я України з Поволжжям, західно-центральними районами Росії та Кавказом, має 7 стикових пунктів з іншими філіями. До її складу входить 105 станцій і 112 роздільних пунктів, 6 колійних постів та роз'їздів. Розгорнута довжина залізничних колій по Донецькій області складає 2396,8 км, експлуатаційна довжина — 1616,7 км, у тому числі експлуатаційна довжина електрифікованих колій — 684,1 км. На базі структурного підрозділу «Служба перевезень» створений Єдиний центр управління перевезеннями з п'ятьма диспетчерськими дільницями: Сватівською, Краснолиманською, Лозовською, Маріупольською та Красноармійською[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/3c/Logo_of_Donetsk_Railway.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/27/%D0%9D%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%8F_%D0%A4%D0%B5%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE._%D0%94%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86%D0%BA._%D0%A3%D0%B2%D0%B8%D0%B4%D0%B5%D1%82%D1%8C_%D0%B8_%D0%BF%D0%BE%D0%BB%D1%8E%D0%B1%D0%B8%D1%82%D1%8C._%D0%94%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86%D0%BA%D0%B0%D1%8F_%D0%B6%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%B7%D0%BD%D0%B0%D1%8F_%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B3%D0%B0_008.jpg/200px-%D0%9D%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%8F_%D0%A4%D0%B5%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE._%D0%94%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86%D0%BA._%D0%A3%D0%B2%D0%B8%D0%B4%D0%B5%D1%82%D1%8C_%D0%B8_%D0%BF%D0%BE%D0%BB%D1%8E%D0%B1%D0%B8%D1%82%D1%8C._%D0%94%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86%D0%BA%D0%B0%D1%8F_%D0%B6%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%B7%D0%BD%D0%B0%D1%8F_%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B3%D0%B0_008.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/%D0%9A%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%B0_%D0%94%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86%D0%BA%D0%BE%D0%B9_%D0%B6%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%B7%D0%BD%D0%BE%D0%B9_%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B3%D0%B8.svg/250px-%D0%9A%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%B0_%D0%94%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86%D0%BA%D0%BE%D0%B9_%D0%B6%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%B7%D0%BD%D0%BE%D0%B9_%D0%B4%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B3%D0%B8.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Shema_uz_donetska_zaliznytsa.png/220px-Shema_uz_donetska_zaliznytsa.png)
На півдні Донецька залізниця має вихід до Азовського моря через Маріупольський морський торговельний порт, а також вихід до найбільшого промислового центру України — Маріуполя.
Донецька залізниця — основний вид транспорту, що обслуговує пасажирів і велику кількість різних промислових об'єктів: вугільні шахти, металургійні, коксохімічні й трубні заводи, машинобудівні та верстатобудівні заводи, підприємства хімічної, легкої, харчової та інших галузей промисловості[4].
Довжина Донецької залізниці становить 13 % загальної довжини залізничної мережі України. У той же час на її частину припадає 47 % навантаження і 36 % розвантаження від усіх залізниць України. Магістраль має 45,5 % електрифікованих ліній, 48,2 % експлуатаційної довжини колій обладнано автоблокуванням, 91,3 % станцій обладнані пристроями електричної централізації, на всьому полігоні залізниці діє похідний радіозв'язок.[5] Залізниця простягається на площі 57 000 км²[4].
Код приписки залізниці в системі АСУЗТ — 48.
Середньодобове навантаження територіально по Донецькій області – 1537 вагонів - 95,8 тис. тон[1];
Середньодобове вивантаження територіально по Донецькій області – 1824 вагони[1].
Пасажирообіг складає близько 600,0 млн пас-км. на рік[1];
Перевозиться пасажирів до 10,0 млн чол. на рік[1];
Вантажообіг складає до 15000,0 млн т км на рік[1].
Експлуатаційна довжина залізниці до початку збройного конфлікту на сході України (до окупації Донбасу) складала 2927,6 км, кількість станцій кладала 229.
Донецька залізниця межує з 4 залізницями:
Залізниця | Стиковий пункт |
---|---|
Придніпровськ ![]() | Ст. Покровськ, Донецька залізниця (гілка на Павлоград I) |
Ст. Чаплине, Придніпровська залізниця | |
Ст. Комиш-Зоря, Придніпровська залізниця | |
Південна ![]() | Ст. Сватове, Південна залізниця |
Ст. Букине, Південна залізниця | |
Ст. Лозова, Південна залізниця | |
Ст. Тропа, Південна залізниця | |
Південно-Східна ![]() | Рзд Вистріл, Південно-Східна залізниця |
Північно-Кавказька ![]() | Раз. 122 км, Північно-Кавказька залізниця |
Ст. Красна Могила, Донецька залізниця | |
Ст. Успенська, Північно-Кавказька залізниця |
До складу державного підприємства «Донецька залізниця» станом на кінець 2012 року входили: 4 дирекції залізничних перевезень, 10 галузевих служб, до складу яких входять 229 залізничних станцій, 10 локомотивних, 4 моторвагонних та 17 вагонних депо, 22 дистанції колії, 13 дистанцій сигналізації і зв'язку, 9 дистанцій електропостачання, 9 будівельно-монтажних експлуатаційних управлінь,7 колійних машинних станцій, центр механізації колійних робіт.[5]
Всього до складу Державного підприємства «Донецька залізниця» станом на кінець 2012 року входило 158 відокремлених структурних підрозділів (ВСП).
Адміністрація державного підприємства «Донецька залізниця» станом на кінець 2012 року розташовувалася в Донецьку по вулиці Артема, 68[6].
На базі управління ДП «Донецька залізниця» до 2015 року за тією ж адресою знаходились такі служби, відокремлені структурні підрозділи:
- Служба локомотивного господарства
- Служба приміських пасажирських перевезень
- Госпрозрахункова служба перевезень
- Пасажирська служба
- Служба електропостачання державного
- Структурний підрозділ «Енергозбут»
- Служба вагонного господарства
- Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд
- Служба воєнізованої охорони
- Служба колії
- Служба сигналізації і зв'язку
- Служба матеріально-технічного постачання
- Служба капітальних вкладень
- Господарська служба.
До складу магістралі входять три дирекції залізничних перевезень, що є відокремленими структурними підрозділами:
- Донецька (ДН-1) (місцезнаходження управління — Лиман)
- Лиманська (ДН-2) (Лиман)
- Луганська (ДН-3) (Лиман)
Донецька та Луганська дирекції розташовані на тимчасово окупованій території України.
До 2014 року існували Ясинуватська (ДН-1) та Дебальцевська (ДН-5) дирекції. До 2000-х років також існували Іловайська (ДН-6) та Попаснянська (ДН-3) дирекції, до 1986 року існувало Ждановське відділення.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/%D0%92%D0%BE%D0%BA%D0%B7%D0%B0%D0%BB_%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%86%D1%96%D1%97_%D0%94%D0%B5%D0%B1%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D1%86%D0%B5%D0%B2%D0%B5.jpg/200px-%D0%92%D0%BE%D0%BA%D0%B7%D0%B0%D0%BB_%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%86%D1%96%D1%97_%D0%94%D0%B5%D0%B1%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D1%86%D0%B5%D0%B2%D0%B5.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/%D0%92%D0%BE%D0%BA%D0%B7%D0%B0%D0%BB_%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%86%D1%96%D1%97_%D0%AF%D1%81%D0%B8%D0%BD%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B0-%D0%9F%D0%B0%D1%81%D0%B0%D0%B6%D0%B8%D1%80%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B0.jpg/200px-%D0%92%D0%BE%D0%BA%D0%B7%D0%B0%D0%BB_%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%86%D1%96%D1%97_%D0%AF%D1%81%D0%B8%D0%BD%D1%83%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B0-%D0%9F%D0%B0%D1%81%D0%B0%D0%B6%D0%B8%D1%80%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B0.jpg)
Вокзали та станції, що є відокремленими структурними підрозділами у складі залізниці:
- Вокзал Донецьк (Донецьк, пл. Привокзальна, 3)
- Вокзал Ясинувата (Ясинувата, Орджонікідзе, 152)
- Вокзал Луганськ (Луганськ, Віктора П'ятьоркіна, 6)
- Вокзал Іловайськ (Іловайськ, Вокзальна, 37)
- Вокзал Дебальцеве (Дебальцеве, 346 Дебальцевської стрілецької)
- Станція Родакове (смт Родакове)
- Станція Комунарськ (Алчевськ, Вокзальна, 1)
- Станція Попасна (Луганська обл., м. Попасна)
- Станція Дебальцеве-Сортувальна (Дебальцеве, 50-років Жовтня, 31)
- Станція Ясинувата (Ясинувата, Жовтнева, 184а)
- Станція Покровськ (Покровськ, пл. Привокзальна)
- Станція Волноваха (Волноваха, пров. Шляховий)
- Станція Іловайськ (Іловайськ, пров. Щорса, 1)
- Станція Маріуполь-Порт (Маріуполь, пл. Морвокзала, 10)
- Станція Лиман (Лиман, Привокзальна, 14а)
- Станція Микитівка (Горлівка, Бубнова, 34)
- Станція Донецьк (Донецьк, пл. Привокзальна, 3)
- Станція Краматорськ (Краматорськ, Залізнична, 1)
- Станція Горлівка (Горлівка, Вокзальна, 1)
У складі залізниці 10 локомотивних депо, що є її відокремленими структурними підрозділами:
- Іловайськ (Іловайськ, Пролетарська, 33)
- Ясинувата-Західне (Ясинувата)
- Покровськ (Покровськ, Шмідта)
- Волноваха (Волноваха, Шевченка, 88)
- Лиманське (Лиман, Привокзальна, 39)
- Слов'янськ (Слов'янськ, Гагаріна, 1)
- Кіндрашівська-Нова (смт Станично-Луганське, 2)
- Попасна (Попасна, Дніпровська, 1)
- Дебальцеве-Пасажирське (Дебальцеве, Мокієвської, 79)
- Дебальцеве-Сортувальне (Дебальцеве, Путева, 18а)
17 вагонних депо, що є відокремленими структурними підрозділами:
- Донецьк (с. Спартак, тер-я ст. Донецьк-Північний)
- Маріуполь (Маріуполь, Паровозна, 30)
- Луганськ (Луганськ, Українська, 86)
- Іловайськ (Іловайськ, Ново-Деповська, 6)
- Лиман (Лиман)
- Слов'янськ (Слов'янськ, Ком'яхова, 1)
- Костянтинівка (Костянтинівка, Залізнична, 9)
- Сіль (Соледар смт Сіль, станція Сіль)
- Покровськ (Покровськ, вул. Шмідта)
- Волноваха (Волноваха, Шевченко, 2)
- Ясинувата (Ясинувата)
- Сімейкине (смт Сімейкіне)
- Комунарськ (Алчевськ, Вокзальна, 1-а)
- Попасна (Попасна, Першотравнева, 120)
- Дебальцеве-Сортувальне (Дебальцеве, Курчатова)
- Щотове (Антрацит, смт Щотове, Кривоносова)
Моторвагонні депо Донецької залізниці:
- Колійна машинна станція № 7 (Ясинувата, Орджонікідзе, 156)
- Колійна машинна станція № 9 (Дебальцеве, Курчатова)
- Колійна машинна станція № 10 (Лиман, Свободи, 1)
- Колійна машинна станція № 62 (Горлівка, ст. Майорська)
- Колійна машинна станція № 134 (Попасна, Миронівська, 4)
- Донецький центр механізації колійних робіт ім. В. І. Білого (Покровськ, Добропільська, 1)
- Колійна машинна станція № 191 (Іловайськ, Ломоносова, 169)
- Колійна машинна станція № 222 (Старобільськ, пл. Товарна)
13 структурних підрозділів сигнализації і зв'язку:
- Ясинуватська дистанція сигналізації та зв'язку (Ясинувата, Свердлова, 42)
- Покровська дистанція сигналізації та зв'язку (Покровськ, Центральна, 140)
- Маріупольська дистанція сигналізації та зв'язку (Маріуполь, пл. Павлова, 10)
- Іловайська дистанція сигналізації та зв'язку (Іловайськ, Шевченка, 175)
- Лиманська дистанція сигналізації та зв'язку (Лиман, Гагаріна, 6)
- Слов'янська дистанція сигналізації та зв'язку (Слов'янськ, Ком'яхова, 36)
- Бахмутська дистанція сигналізації та зв'язку (Бахмут, Незалежності, 1)
- Донецька дистанція зв'язку (Донецьк, Артема, 68)
- Луганська дистанція сигналізації та зв'язку (Луганськ, Андрія Ліньова, 83)
- Ново-Кіндрашівська дистанція сигналізації та зв'язку (смт Станиця Луганська, Деповська)
- Попаснянська дистанція сигналізації та зв'язку (Попасна, Соборна, 4)
- Дебальцевська дистанція сигналізації та зв'язку (Дебальцеве, Мокієвської, 96)
- Штерівська дистанція сигналізації та зв'язку (ст. Штерівка, Вокзальна, 86)
9 структурних підрозділів електропостачання:
- Ясинуватська дистанція електропостачання (Ясинувата, Орджонікідзе, 150а)
- Покровська дистанція електропостачання (Покровськ, Залізнична, 14)
- Волноваська дистанція електропостачання (Волноваха, Енергетичний, 1)
- Іловайська дистанція електропостачання (Іловайськ)
- Лиманська дистанція електропостачання (Лиман, Привокзальна,33)
- Слов'янська дистанція електропостачання (Слов'янськ, Вокзальна, 64)
- Луганська дистанція електропостачання (Луганськ, Кірова, 12а)
- Попаснянська дистанція електропостачання (Попасна, Першотравнева, 110)
- Дебальцевська дистанція електропостачання (Дебальцеве, Мокієвської, 59)
- 22 структурних підрозділів дистанції колії:
- Ясинуватська дистанція колії (Ясинувата, Октябрьська, 168а)
- Покровська дистанція колії (Покровськ, Залізнична, 34)
- Волноваська дистанція колії (Волноваха, Центральна, 57)
- Криничанська дистанція колії (смт Кринична, Вокзальна, 2)
- Іловайська дистанція колії (Іловайськ, Вокзальна, 39)
- Донецька дистанція колії (Донецьк, Артемівська, 103-б)
- Мушкетівська дистанція колії (Донецьк, Таганська, 10)
- Лиманська дистанція колії (Лиман, Привокзальна, 10)
- Микитівська дистанція колії (Горлівка, Бубнова, 32)
- Костянтинівська дистанція колії (Костянтинівка, Правобережна, 75)
- Слов'янська дистанція колії (Слов'янськ, Ком'яхова, 42,а)
- Луганська дистанція колії (Луганськ, ст. Луганськ вантажний,)
- Новокіндрашівська дистанція колії (смт Станічно-Луганське, Деповська, 1)
- Родаківська дистанція колії (смт Родакове, квартал Шевченка, 15)
- Попаснянська дистанція колії (Попасна, Заводська, 15)
- Сентянівська дистанція колії (смт Сентянівка, Інтернаціональна, 30)
- Сватівська дистанція колії (Сватове, Привокзальна, 1)
- Дебальцевська дистанція колії (Дебальцеве, Бакинська, 1)
- Штерівська дистанція колії (смт Іванівка, Південна, 73)
- Торезська дистанція колії (Чистякове, Вокзальна, 53)
9 будівельно-монтажних експлуатаційних управлінь:
- Донецьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Донецьк, Артемівська, 47)
- Маріупольське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Маріуполь, пл. Павлова, 10)
- Іловайське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Іловайськ, Шевченко, 215-а)
- Лиманське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Лиман, пров. Робітничий, 6)
- Слов'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Слов'янськ, Ком'яхова, 63)
- Луганське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Луганськ, Емаліровочна, 2)
- Попаснянське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Попасна, Привокзальна, 19)
- Дебальцевське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Дебальцеве, Мокієвської, 103)
- Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління (Ясинувата, Октябрьська, 178)
- Лиманський загін воєнізованої охорони (Лиман, Привокзальна, 40)
- Дебальцевський загін воєнізованої охорони (Дебальцеве, Залізнична, 15)
- Ясинуватський загін воєнізованої охорони (Ясинувата, Октябрьська, 164,а)
- Ясинуватська дистанція захисних лісонасаджень (Ясинувата, Орджонікідзе, 200)
- Іловайська дистанція захисних лісонасаджень (Іловайськ, Покровського, 4)
- Бахмутська дистанція захисних лісонасаджень (Бахмут, Леваневського, 20а)
- Дебальцевська дистанція захисних лісонасаджень (Дебальцеве, Курчатова, 1)
- Луганська дистанція захисних лісонасаджень (Луганськ, А. Ліньова, 81)
- Ясинуватський відділ служби матеріально-технічного постачання (Авдіївка, Маяковського, 121)
- Головний матеріально-технічний склад (Бахмут, вул. Космонавтів, 4)
- Луганський відділ служби матеріально-технічного постачання (Луганськ, квартал Леніна, 1а)
- Дебальцевський відділ служби матеріально-технічного постачання (Дебальцеве, Мокієвської, 1)
- Дорожній склад бланків (Бахмут, станція Бахмут)
Здоров'ям працівників залізниці піклуються 17 лікувально-профілактичних закладів:
- 12 лікарень;
- 5 лінійних поліклінік.
- 5 дитячих здравниць;
- Оздоровчий комплекс «Урзуф» (с. Урзуф);
- Санаторій-профілакторій «Сосновий» (с-ще Макарове, Річна, 1.);
- Санаторій-профілакторій «Щуровський» (Лиман, с. Щурове).
- Дорожний фізкультурно-спортивний клуб «Локомотив» (Донецьк, Артема, 104)
Також залізниця має:
- 3 центри професійного розвитку персоналу, що є її відокремленими структурними підрозділами:
Для проведення культурних, спортивно-масових заходів задіяні 5 будинків науки и техніки и 1 дитячий будинок культури, 9 спортивних споруд.
- Лиманський центр з вантажної та комерційної роботи (Лиман, пров. Бригадний, 6)
- Авдіївський експериментальний завод нестандартизованого обладнання (Авдіївка, вул. Маяковського, 96)
- Авдіївський завод залізобетонних конструкцій та будівельних деталей (Авдіївка, вул. Соборна, 66)
- Дорожні електромеханічні майстерні на станції Красний Лиман (Лиман, вул. Нова, 10)
- Дорожні майстерні на станції Ступки (Бахмут, вул. Свято-Георгіївська, 57)
- Промивально-пропарювальна станція Новозолотарівка (Лисичанськ)
- Управління механізації № 4 (с. Спартак, роз'їзд 7 км, 5)
- Лиманський рейкозварювальний поїзд (Лиман, вул. Привокзальна, 54)
- Колійний ремонтно-механічний завод Дебальцеве (Дебальцеве, селище 8-березня, вул. Полтавська, 1а)
- Інформаційно-обчислювальний центр (Донецьк, бул. Пушкіна, 11)
- Автобаза станції Бахмут (Бахмут, вул. Трудова, 7)
- Дитяча залізниця (Донецьк, Парк культури і відпочинку міста Донецька)
Першою залізницею на Донбасі стала Грушевсько-Донська залізниця протяжністю 70 км, яка була побудована в 1863 році. Вона з'єднала розробки Грушевських рудників зі станцією Аксай на Дону і дала вихід грушевським антрацитам на Дон і далі — в Азовське море.
23 грудня 1869 (за новим стилем 5 січня 1870) року — цього дня була введена в експлуатацію Курсько — Харково — Азовська магістраль (332 версти). Вона зіграла важливу роль в розвитку економіки Донбасу — почалося будівництво доменних і сталеплавильних печей, заводів. Ця магістраль давала вихід до Азовського моря через Таганрогський порт.
- 1872 рік — можна рахувати як заснування Донецької Залізниці — здано в експлуатацію Костянтинівську залізницю, лінію від станції Костянтинівка (Курсько-Харківсько-Азовської залізниці) до села Оленівка, яка пройшла через створену станцію Юзово (Донецьк).
Дата відкриття — 21 березня (2 квітня) 1872, радянсько-церкова дата — 3 квітня.
В тому ж році розпочато будівництво під'їзної колії від ст. Руднична до кам'яновугільного рудника поблизу с. Курахівка. - 1875 рік — Міністерством шляхів сполучення прийнято рішення про будівництво Донецької Кам'яновугільної залізниці. Концесію на будівництво отримав промисловець С. І. Мамонтов, який організував акціонерне товариство «Донецька залізниця»
- 1876 рік — завершено будівництво під'їзної колії від ст. Руднична, проте енергетичне вугілля, що видобувається на руднику, виявилося низької якості і було не затребуване на ринку.
- 1878 рік — урочисте відкриття Донецької Кам'яновугільної залізниці (загальна протяжність — 389 верст). Відкрито ділянки Микитівка — Дебальцеве — Довжанська, Дебальцеве — Попасна — Краматорськ, Дебальцеве — Луганський завод. Управління залізниці знаходилося в Луганську, поруч зі станцією було побудовано перше на Донбасі залізничне училище. Станція Краматорська отримала друге народження, яка до цього була роз'їздом, що забезпечує роз'їзд пасажирського складу з вантажним.
- 1879 рік — побудовані ділянки Попасна — Лисичанськ, Хацапетівка (Вуглегірськ) — Ясинувата, та ін. Протяжність Донецької кам'яновугільної залізниці становиить 479 верст. На залізниці працює 92 паровоза і 2'223 вагона. Вагова норма потягів становила всього 22 тис. пудів (бл. 350 т), швидкість — не більше 14 верст на годину.
- 1880 рік — до Донецької Кам'яновугільної була приєднана Костянтинівська залізниця.
- 1882 рік — відкриття дільниць Довжанська — Звірево[ru] (в шахтарському селищі Звєрево), та Оленівка — Маріуполь. Донбаське вугілля отримало прямий вихід до Азовського моря в маріупольському порту.
- 1888 рік — розробки на руднику близько с. Курахівка припинилися, демонтовано під'їзний шлях від ст. Руднична, але він продовжує вважатися чинним.
- 1889 рік — будівництво глибоководного порту в Маріуполі, донбаське вугілля вперше було завантежено на пароплав. Відкрито ділянки Микитівка — Попасна, Ковпакове — Первозванівка.
- 1890 рік — С. Мамонтов продає Донецьку кам'яновугільну залізницю державі, яка в 1893 році практично всю (за винятком північної частини Костянтинівської гілки) приєднує до Катерининської залізниці.
- 1935 рік — Донецька Залізниця перевиконала завдання по навантаженню й набагато збільшила вивантаження (за розмірами навантаження — перше місце в країні). Так, на Донецькій залізниці здійснювалося 42 % загального навантаження вугілля і 15 % чорних металів.
- 1936 рік — вперше почалося оформлення квитків транзитним пасажирам
- 1937 рік, травень — з Донецької та Придніпровської залізниць виділена нова дорога — Південно-Донецька (управління — м. Ясинувата); відкрита гілка Постишеве — Павлоград.
- 1939—1945 роки — Друга світова війна: Донецька залізниця переведена (1941 року, як і всі інші залізниці СРСР) на воєнний стан. Під час війни зруйновано 8000 км шляхів, 1500 мостів, 27 локомотивних депо, 8 вагонних депо, 400 вокзалів і станційних будівель.
- В травні 1953 року за рішенням Ради Міністрів СРСР була створена Донецька залізниця, як єдина дорога, обслуговуюча Донецький басейн.
- 1972 рік, серпень — відкрито Музей залізничного транспорту в Ясинуватій.
- 1973 рік, лютий — відкрито новий обчислювальний центр Донецької залізниці в м. Донецьк.
У 1992 ділянку Донецької залізниці Успенська — (Марцево), що знаходиться на території Росії, передано до Північно-Кавказької залізниці.
29 грудня 2014 року внаслідок війни на сході України, через неможливість виконання операцій і розташування головного офісу на окупованій територіі Кабінет Міністрів України видав розпорядження № 1284-р «Деякі питання функціонування ДП „Донецька залізниця“»[8], згідно з яким майно Донецької залізниці, яке знаходиться на підконтрольній Україні території, передавалося Південній і Придніпровській залізницям.
Станом на лютий 2016 року цей наказ так і не було виконано, і фактично управління залізничною інфраструктурою Донецької залізниці, що знаходиться на неокупованій території, виконується на базі Лиманської дирекції залізничних перевезень.
Через воєнні дії Донецька залізниця втратила 226 тепловозів, 68 електровозів, 68 дизель-секцій і 94 електросекцій вагонів приміського сполучення, а також 29,27 тисячі вантажних вагонів та 520 пасажирських вагонів, яка залишилася на окупованій території[9].
29 травня 2016 року на слобідській Луганщині після дворічної перерви (через військову агресію Росії на сході України) було відновлено транспортне сполучення — лінією Валуйки — Кіндрашівська почав курсувати приміський потяг Кіндрашівська-Нова — Лантратівка[10][11].
На окупованій території здійснюється лише приміське сполучення.
- 1958 — Лозова — Слов'янськ
- 1959 — Чаплине — Ясинувата
- 1960 — Слов'янськ — Іловайськ
- 1960 — Путепровід — Кринична
- 1961 — Красний Лиман — Микитівка
- 1961 — Красний Лиман — Шпичкине
- 1961 — Байрак — Микитівка
- 1961 — Кринична — Ясинувата
- 1961 — Іловайськ — Марцеве (змінний струм)
- 1962 — Красний Лиман — Основа (постійний струм)
- 1963 — Ясинувата — Маріуполь
- 1963 — Ясинувата — Констянтинівка
- 1963 — Хацапетівка — Кринична
- 1966 — Горлівка — Очеретине
Дебальцеве — Лиха:
- 1972 — Дебальцеве — Чорнухине
- 1977 — Куп'янськ — Святогірськ
- 1978 — Чорнухине — Штерівка
- 1982 — Штерівка — Красний Луч
- 1984 — Кутейникове — Каракуба
- 1996 — Штерівка — Антрацит
- 1999 — Дебальцеве — Красна Могила
Дебальцеве — Луганськ:
- 2005 — Дебальцеве — Комунарськ
- 2006 — в Комунарськ прийшов перший електропотяг Красний Лиман — Комунарськ — Слов'янськ
- 2007 — Комунарськ — Луганськ, електропотяг підвищеної комфортності Донецьк — Луганськ.
Начальники Донецького округу залізниць (у 1945—1951)
[ред. | ред. код]1945—1947 | Ковальов Герман Васильович |
1947—1950 | Кривонос Петро Федорович |
1950—1951 | Ковальов Іван Володимирович |
- Харків / Артемівськ (Бахмут) (1934—1937 рр.):
1934—1936 | Левченко Микола Іванович |
1936—1937 | Торопченов Сергій Миколайович[12] |
- Ясинувата (Південно-Донецька, 1937—1953 рр.):
1937—1938 | Донченко Микола Якович |
1938—1939 | Кривонос Петро Федорович |
1939—1940 | Шахрай Петро Касянович |
1940—1950 | Ларіонов Григорій Миколайович |
1950—1951 | Гладких Олексій Панасович |
1951—1953 | Кошляк Михайло Іванович |
- Артемівськ (Північно-Донецька, 1937—1953 рр.):
1937—1937 | Яковлєв М. В. |
1937—1939 | Єгоров В'ячеслав Петрович |
1939—1946 | Кривонос Петро Федорович |
1946—1947 | Даниленко Костянтин Іванович |
1947—1948 | Шахрай Петро Касянович |
1948—1953 | Кривенко Яків Миколайович |
- Сталіно — Донецьк (від 1953 р.):
1953—1968 | Кривенко Яків Миколайович |
1968—1981 | Приклонський Віктор Васильович |
1981—1994 | Кожушко Олександр Михайлович |
1994—1998 | Гладковський Генрік Станіславович |
1998—2000 | Крючков Олег Митрофанович |
2000 | Момот Олександр Іванович |
2000—2005 | Рогов Микола Васильович |
2005—2006 | Луханін Микола Іванович |
2006—2008 | Рогов Микола Васильович |
2008—2010 | Сергієнко Микола Іванович |
2010 | Остапюк Борис Ярославович |
2010—2014 | Рогов Микола Васильович |
2014—201(?) | Романенко Ігор Іванович |
2016—2017 | Зародов Олександр Олександрович |
2017-2019 | Бугайов Сергій Вікторович |
2019 | в.о. Борисенко Дмитро Володимирович |
2020- теперішній час | Носулько Олександр Олександрович |
- Залізниця (об'єднання)
- Південна Залізниця
- Придніпровська Залізниця
- Північно-Донецька залізниця (інколи Сіверсько-Донецька чи Сєвєродонецька)
- Південно-Донецька залізниця
- Левченко Микола Іванович
- Південні залізниці
- [Офіційний сайт Укрзалізниці у Wayback Machine (арх. 2022-02-23)]
- [Офіційний сайт Укрзалізниці у Wayback Machine (арх. 2011-12-20)]
- [Офіційний сайт ДП «Донецька залізниця» railway.dn.ua у Wayback Machine (арх. 2018-05-13)](рос.)
- Залізничний портал Донецької залізниці (рос.)
- Звіт на офіційному сайті Донецької залізниці за 2012 рік
- Інтерактивна карта Донецької залізниці за дирекціями [Архівовано 4 листопада 2016 у Wayback Machine.](рос.)
- Газета «Залізничник Донбасу», Архів сторінки («Железнодорожник Донбасса»)
- Музей історії та розвитку Донецької залізниці. Архів оригіналу за 26 листопада 2012. Процитовано 10 липня 2017.
- Список рухомого складу ДЗ з фотографіями на Trainpix(рос.)
- Железнодорожный портал Донецкой железной дороги. Архів оригіналу за 13 липня 2017. Процитовано 10 липня 2017.(рос.)
- Дитячій табір «Буревісник» Донецької залізниці (інфо). Архів оригіналу за 5 липня 2017. Процитовано 10 липня 2017.(рос.)
- Донецька область. Досьє. Архів оригіналу за 14 серпня 2017. Процитовано 10 липня 2017.(рос.)
- ↑ а б в г д е ж и к Залізничні перевезення. dn.gov.ua (укр.). Донецька обласна державна адміністрація. Архів оригіналу за 24 червня 2021. Процитовано 16 серпня 2024.
- ↑ Понад 17,8 тисяч працівників Донецької залізниці відзначили День профспілки залізничників і транспортних будівельників України. portal.uz.gov.ua (укр.). Українська залізниця. 10 серпня 2021. Процитовано 16 серпня 2024.
- ↑ а б в Регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». uz.gov.ua (укр.). Українська залізниця. Архів оригіналу за 23 жовтня 2017. Процитовано 16 серпня 2024.
- ↑ а б Лола, В. М. Донецька залізниця. esu.com.ua (укр.). Інститут енциклопедичних досліджень НАН України. Архів оригіналу за 3 листопада 2022. Процитовано 16 серпня 2024.
- ↑ а б Про залізницю на сайті ДонОДА. Архів оригіналу за 1 березня 2016. Процитовано 21 лютого 2016.
- ↑ Донецька залізниця за часи незалежності України (PDF). dn.archives.gov.ua (укр.). Державний архiв Донецької областi. 4 листопада 2022. Архів оригіналу (PDF) за 6 березня 2023. Процитовано 16 серпня 2024.
- ↑ РПЧ-12 Ясинувата-Західна [Архівовано 21 січня 2022 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Деякі питання функціонування державного підприємства „Донецька залізниця“. Розпорядження КМУ № 1284-р від 29.12.2014. Архів оригіналу за 11 липня 2017. Процитовано 21 лютого 2016.
- ↑ Ярослав Вінокуров (8 лютого 2019). Укрзалізниця втратила на Донбасі 226 тепловозів та 68 електролокомотивів. hromadske.ua. Архів оригіналу за 2 травня 2019. Процитовано 2 травня 2019.
- ↑ У Старобільську запустили потяг після дворічної перерви. Еспресо TV. 29 травня 2016.
- ↑ На Луганщині відновлений приміський поїзд зв'язав п'ять районів. Depo.Донбас. 30 травня 2016. Архів оригіналу за 10 червня 2016. Процитовано 6 червня 2016.
- ↑ openlist.wiki/Торопчёнов Сергей(рос.)