Ернст Куцорра — Вікіпедія
![]() | ||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 16 жовтня 1905 | |||||||||||||
Гельзенкірхен, Німеччина | ||||||||||||||
Смерть | 1 січня 1990 (84 роки) | |||||||||||||
Гельзенкірхен, Німеччина | ||||||||||||||
Зріст | 173 см | |||||||||||||
Вага | 75 кг | |||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||
Позиція | нападник | |||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Звання, нагороди | ||||||||||||||
Нагороди | ||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||
Ернст Куцорра (нім. Ernst Kuzorra, нар. 16 жовтня 1905, Гельзенкірхен — пом. 1 січня 1990, Гельзенкірхен) — німецький футболіст, напівсередній або центральний нападник. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.
Народився в родині шахтаря Карла Куцорри і його дружини Берти. У 1919 році прийшов до футбольної школи «Шальке 04». За основний склад дебютував у сімнадцять років — 22 квітня 1923 року. Гельзенкірхенський клуб поступово почав набирати оберти і на початку 30-х років став одноосібним лідером німецького футболу.
Той час вважається золотою ерою в історії «Шальке 04». Атлетичний, технічний і результативний нападник був одним з найяскравіших представників тїєї команди, що грала в короткий пас, з швидким переміщенням гравців та м'яча, зі зміною позицій і постійними забіганнями футболістів у вільний простір. За свій стиль гри «Шальке 04» прозвали «Дзигою» (нім. «Schalker Kreisel»).
1934 року забив вирішальний гол у фіналі першості Німеччини і його команда вперше в своїй історії здобула чемпіонський титул. Брав участь у дев'яти фіналах національних чемпіонатів і п'яти розіграшів кубка Німеччини. Сім з них завершилися перемогами гельзенкірхенського клубу. Тривалий час був капітаном команди.
Перший представник гельзенкірхенського клубу в національній збірній. Дебютував 20 листопада 1927 року у Кельні, проти збірної Нідерландів. Гра завершилася нічиєю — 2:2. Наступного року їздив на Олімпійські ігри до Антверпена, але за перебігом подій у поєдинках з швейцарцями і уругвайцями спостерігав з лави запасних[1]. 23 вересня забив перший гол за команду Німеччини, в Осло — господарям поля.
Збірна Отто Нерца грала в англійській, силовій манері, яка відрізнялася від технічного і комбінаційного «Шальке 04». Тому і лідеру клуба, майже не знаходилося місця в головній команді країни. Найбільш вдалим був 1930 рік: у матчі проти швейцарців відзначився хет-триком і грав проти команди англійських професіоналів на чолі з Девідом Джеком, Джо Бредфордом[en] і Віком Вотсоном (нічия 3:3).
Разом з іншою легендою гельзенкірхенців, Фріцом Шепаном, провів у збірній один матч — 27 вересня 1931 року[2]. В Ганновері перемогли команду Данії з рахунком 4:2 (голи забивали: Гофманн[en] (3), Куцорра — Нільссон, Йоргенсен).
Найкращий бомбардир клубу в офіційних іграх — 265 голів (приблизно в 350 матчах). Останній матч провів 12 листопада 1950 року проти бразильського «Атлетіко Мінейро». На той час йому виповнилося 45 років; 27,5 з яких він захищав кольори «Шальке 04».
В сезоні 1935/36 очолював дортмундську «Боруссію». З 1942 по 1946 рік очолював команду «Еркеншвік», протягом сезону був граючим наставником «Шальке 04» (1946/47). 1970 року, вдруге став головним тренером гельзеннкірхенців, але цього разу фіктивно, лише на папері: у югослава Слободана Цендича не було відповідної ліцензії. У 1976 році займав посаду віце-президента.
Був власником тютюнової фабрики і лотерейної крамниці. З 1985 року — почесний громадянин міста Гельзенкірхен.
Ернст Куцорра і Фріц Шепан вважаються найкращими футболістами «Шальке 04» першої половини 20-го століття[1][3][4]. Його сестра, Еліс Куцорра, 1931 року одружилася з Шепаном.
Чемпіон Німеччини (6):
- Володар Кубка Німеччини (1):
- «Шальке 04»: 1937
Загальний огляд ігрової кар'єри:
Ігри | Голи | |
---|---|---|
Збірна Німеччини | 12 | 7 |
Чемпіонат Німеччини | 79 | 48 |
Регіональна ліга | 144[5] | |
Кубок Німеччини | 39 | 26 |
Всього | 225 |
Участь у фіналах національних турнірів:
Статистика виступів у національній збірній:[6]
Рік | Ігри | Голи |
---|---|---|
1927 | 1 | 0 |
1928 | 2 | 1 |
1930 | 2 | 3 |
1931 | 2 | 1 |
1932 | 3 | 0 |
1936 | 1 | 2 |
1938 | 1 | 0 |
Всього | 12 | 7 |
- ↑ а б Мировой футбол: кто есть кто: Полная энциклопедия / А. В. Савин. — Москва: Эксмо, 2007.- С.346: ил.-ISBN 978-5-699-22359-6
- ↑ Шахов Андрей. Любимая команда Адольфа Шикльгрубера. // «Футбол», спецвыпуск № 1 (33) — Киев: «Укрполиграфмедиа», 2005. — С.10.
- ↑ Мировой футбол: кто есть кто: Полная энциклопедия / А. В. Савин. — Москва: Эксмо, 2007.- С.706: ил.-ISBN 978-5-699-22359-6
- ↑ Кобальтова десятка [1]
- ↑ Fußball-Torjägerstatistik Deutschland [Архівовано 9 жовтня 2016 у Wayback Machine.] (нім.) Goal scorer statistics Germany, author: Walter Grüber, published: 2011, accessed: 21 December 2015
- ↑ Статистика виступів у національній збірній [Архівовано 9 листопада 2016 у Wayback Machine.] на сайті RSSSF (англ.)
- Ернст Куцорра на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
- Профіль (анг.) . EU-Football.info. Архів оригіналу за 28 березня 2020. Процитовано 9 липня 2017.
- Ернст Куцорра на сайті worldfootball.net (англ.) (нім.) (фр.) (ісп.) (порт.) (італ.) (нід.) (пол.)
|
|
|