Етопозид — Вікіпедія
![]() | |
---|---|
Етопозид | |
Систематизована назва за IUPAC | |
4'-Demethyl-epipodophyllotoxin 9-[4,6-O-(R)-ethylidene-beta-D-glucopyranoside], 4' -(dihydrogen phosphate) | |
Класифікація | |
ATC-код | L01 |
PubChem | |
CAS | 33419-42-0 |
DrugBank | DB00773 |
Хімічна структура | |
Формула | C29H32O13 |
Мол. маса | 588,557 г/моль |
Фармакокінетика | |
Біодоступність | 50% (перорально), 100% (в/в) |
Метаболізм | Печінка |
Період напіввиведення | 7 год. |
Екскреція | Нирки (44-60%), фекалії (16%), Жовч (6%) |
Реєстрація лікарського засобу в Україні | |
Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата | ЕТОПОЗИД "ЕБЕВЕ", «ЕБЕВЕ Фарма Гес.м.б.Х. Нфг. КГ»,Австрія UA/2569/01/01 31.10.2014-31/10/2019 ФІТОЗИД КАБІ, «Фрезеніус Кабі Онколоджи Лімітед»,Індія UA/14733/01/01 04.12.2015-04.12.2020 ЕТОПОЗИД, ПАТ «Київмедпрепарат»,Україна UA/8815/01/01 18.07.2013-18/07/2018 [1] |
Етопозид (англ. Etoposide, лат. Etoposidum) — напівсинтетичний цитостатичний лікарський засіб, який за своїм походженням є похідним подофіллотоксину[2][3] — неалкалоїдного токсину кореневища Podophyllum peltatum (або дикої мандрагори).[4] Етопозид застосовується як внутрішньовенно, так і перорально.[5][3] Етопозид уперше синтезований у 1966 році[6], та мав початкову кодову назву VP-16 (за прізвищем одного із дослідників — швейцарського вченого фон Варбунга (нім. Von Wartbung) та друга буква — від подофіллотоксин)[7], та уперше схвалений FDA у 1983 році.[6]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Podophyllum_peltatum_-_K%C3%B6hler%E2%80%93s_Medizinal-Pflanzen-246.jpg/220px-Podophyllum_peltatum_-_K%C3%B6hler%E2%80%93s_Medizinal-Pflanzen-246.jpg)
Етопозид — напівсинтетичний лікарський засіб, який отримується з кореневища Podophyllum peltatum. Механізм дії препарату полягає в інгібуванні ферменту топоізомерази ІІ, яка необхідна для реплікації ДНК, транскрипції РНК та завершення мітозу. Застосування препарату призводить до інгібування мітозу та блокування клітин у S-G2-інтерфазі клітинного циклу, наслідком чого є розрив дволанцюжкової спіралі ДНК та загибель клітин.[8][9][10] Оскільки мітотична активність більш виражена у клітин, які швидко ростуть, то етопозид більш активний до клітин злоякісних пухлин.[4][6][11] Етопозид застосовується у складі комбінованої терапії для лікування різних видів раку легень, раку шлунка, раку молочної залози (у тому числі з метастатичним ураженням печінки та плеври), раку яєчника, пухлинах яєчка, хоріокарциномі, мезотеліоми, саркоми Капоші, саркоми Юїнга, нейробластомі, лімфогранулематозі та неходжкінських лімфомах[10][3] та деяких видах лейкозів (разом із рубоміцином, вінкристином, цитозинарабінозидом або тіогуаніном і доксорубіцином).[5] Проводяться дослідження щодо ефективності етопозиду для профілактики реакції відторгнення трансплантату при трансплантації органів.[6]
Етопозид швидко всмоктується після перорального застосування, біодоступність препарату при пероральному застосуванні становить у середньому 50 % (варіює від 25 до 75 %), при внутрішньовенному застосуванні біодоступність становить 100 %. Етопозид майже повністю (на 97 %) зв'язується з білками плазми крові. Препарат погано проникає через гематоенцефалічний бар'єр. Етопозид проникає через плацентарний бар'єр та виділяється в грудне молоко. Метаболізується препарат частково в печінці із утворенням переважно неактивних метаболітів. Виводиться етопозид із організму переважно із сечею у незміненому вигляді, частина препарату (до 16 %) виводиться з фекаліями, незначна частина (до 6 %) виводиться із жовчю. Період напіввиведення етопозиду в першій фазі становить 0,6—2 години, в термінальній фазі 5,3—10,8 годин (в середньому 7 годин). При порушенні функції печінки або нирок час напіввиведення препарату збільшується.[8][10][3]
![]() | Зауважте, Вікіпедія не дає медичних порад! Якщо у вас виникли проблеми зі здоров'ям — зверніться до лікаря. |
Етопозид застосовується для лікування раку яєчника, раку молочної залози, раку легень, раку шлунка, пухлинах яєчка, хоріокарциномі, мезотеліоми, саркоми Капоші, саркоми Юїнга, нейробластомі, лімфогранулематозі та неходжкінських лімфомах та лейкозах.[10][3]
При застосуванні етопозиду побічні ефекти спостерігаються досить часто, найчастішими побічними ефектами препарату є[2][10][3]:
- Алергічні реакції та з боку шкірних покривів — висипання на шкірі, гарячка, задишка, бронхоспазм, алопеція, анафілактичний шок, синдром Стівенса-Джонсона.
- З боку травної системи — нудота, блювання, діарея, стоматит, зниження апетиту, порушення функції печінки.
- З боку нервової системи та опорно-рухового апарату — підвищена втомлюваність, сонливість, ураження периферичної нервової системи, неврит зорового нерва.
- З боку серцево-судинної системи — артеріальна гіпотензія, тахікардія, зрідка артеріальна гіпертензія.
- З боку сечостатевої системи — азооспермія, аменорея.
- Зміни в лабораторних аналізах — анемія, тромбоцитопенія, лейкопенія, нейтропенія, підвищення рівня сечової кислоти в крові, метаболічний ацидоз, підвищення рівня активності ферментів печінки в крові.
При застосуванні етопозиду також можливий мутагенний та тератогенний ефект, а також збільшення ризику виникнення злоякісних пухлин (у тому числі лейкозів).
Етопозид протипоказаний при підвищеній чутливості до препарату, при вираженому пригніченні функції кісткового мозку, виражених порушеннях функції печінки або нирок, дітям у віці менше 2 років, вагітності та годуванні грудьми.[2][3]
Етопозид випускається у вигляді желатинових капсул по 0,025; 0,05 та 0,01 г; концентрату для приготування розчину для внутрішньовенних інфузій у флаконах по 20 мг/мл по 2,5; 5; 10; 20; 25 та 50 мл; в ампулах по 5 мл; у флаконах для ін'єкцій по 0,1; 0,5 та 1 г.[2][12][3]
- ↑ Державний реєстр лікарських засобів України. Архів оригіналу за 9 січня 2016. Процитовано 26 березня 2017.
- ↑ а б в г ЕТОПОЗИД (ETOPOSIDUM) Діюча речовина. compendium. ТОВ «МОРІОН». Процитовано 6 березня 2024.
- ↑ а б в г д е ж и Etoposide [Архівовано 31 березня 2016 у Wayback Machine.] (англ.)
- ↑ а б Препараты действующие на топоизомеразы. Этопозид и тенипозид [Архівовано 27 березня 2017 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б ЭТОПОЗИД (ВЕПЕЗИД) В ХИМИОТЕРАПИИ ОСТРЫХ ЛЕЙКОЗОВ [Архівовано 13 січня 2017 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б в г Hande KR (1998). Etoposide: four decades of development of a topoisomerase II inhibitor. Eur. J. Cancer. 34 (10): 1514—21. doi:10.1016/S0959-8049(98)00228-7. PMID 9893622. (англ.)
- ↑ Kuhn M, Von Wartbung A (1967). Podophyllum- Lignane: Struktur und Absolutkonfiguration von Podorhizol-β-D-glucosid ( = Lignan F). 19. Mitt. über mitosehemmende Naturstoffe. Helvetica Chimica Acta. 50 (6): 1546—65. doi:10.1002/hlca.19670500614. Архів оригіналу за 5 січня 2013. Процитовано 26 березня 2017. (англ.)
- ↑ а б Етопозид-Тева концентрат для розчину для інфузій 20 мг/мл флакон 5 мл, №1
- ↑ Pommier Y, Leo E, Zhang H, Marchand C (2010). DNA topoisomerases and their poisoning by anticancer and antibacterial drugs. Chem. Biol. 17 (5): 421—33. doi:10.1016/j.chembiol.2010.04.012. PMID 20534341. (англ.)
- ↑ а б в г д ETOPOSIDE (ЭТОПОЗИД) Архівована копія. Архів оригіналу за 27 вересня 2020. Процитовано 20 березня 2022.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: bot: Сторінки з посиланнями на джерела, де статус оригінального URL невідомий (посилання) Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) (рос.) - ↑ Gordaliza M, García PA, del Corral JM, Castro MA, Gómez-Zurita MA (2004). Podophyllotoxin: distribution, sources, applications and new cytotoxic derivatives. Toxicon. 44 (4): 441—59. doi:10.1016/j.toxicon.2004.05.008. PMID 15302526. (англ.)
- ↑ ETOPOSIDE (ЭТОПОЗИД). Однокомпонентные препараты Архівована копія. Архів оригіналу за 26 листопада 2020. Процитовано 20 березня 2022.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: bot: Сторінки з посиланнями на джерела, де статус оригінального URL невідомий (посилання) Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) (рос.)
- Етопозид на сайті mozdocs.kiev.ua
- (рос.) Этопозид (Etoposide): инструкция, применение и формула [Архівовано 10 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- Архівована версія опису етопозиду на сайті Національного Інституту здоров'я США (англ.)