Карун — Вікіпедія
Кару́н — найповноводніша і єдина судноплавна річка Ірану. Витоки знаходяться на горі Зард-кух, що є на хребті Загрос, ліва притока р. Шатт-ель-Араб. Отримує багато приток, таких як Дез і Кухранг, перед проходженням через столицю провінції Хузестан, місто Ахваз.
Карун прямує в бік Перської затоки, розгалужуючись на два провідні гирла: Бахманшир і Хаффар, що впадають у Шатт-аль-Араб (Арвандроду за перською). Важливий острів Абадан розташований між цими двома гирлами Каруну.
За біблійною традицією, Карун ототожнюють з Фісон, однією з чотирьох річок Едему. Інші є Тигр, Євфрат і Керхе (" Гіхон" за біблійною традицією). На початку класичних часів, Карун був відомий як Пастігріс. Середньовічна і сучасна назва, Каруну, є перекручена назва, Кухранг, що є однією з провідних приток.
Бере початок у горах Загрос західного Ірану, на висоті 4548 м, гора Зард-кух. Річка тече на південь і на захід через кілька гірських хребтів, і має декілька приток — Ванак на півдні і Базуфт вище за течією від ГЕС Карун-4. За 25 км, що займає водосховище Карун-3 збудована ГЕС Карун-3. Херсан впадає у затоку водосховища з південного сходу. Проходячи водосховище Карун тече через вузьку ущелину, в північно-західному напрямку, повз Ізе, зрештою повертаючи на рівнину Суссан. Карун потім повертає на північ через водосховище Карун-1 до греблі Карун-1, що опоганюють повені річки на південний захід. Карун тече через водосховище Карун-2 на південний захід до греблі Карун-2, потім повертає на північний захід. Нарешті, він залишає передгір'я і тече на південь до Шуштару і приймає притоку Дез. Потім має закрут на південний захід і далі ділить навпіл місто Ахваз, після прямує на південь через сільгоспугіддя до її гирла у Шатт-ель-Араб в Хорремшехрі, де річище, разом з тим із Тигром і Євфратом, різко повертає на південний захід і впадає в Перську затоку[1][2]
Найбільша річка Ірану, Карун має сточище 65230 км². Річка має 950 км завдовжки, середня витрата 575 м³/сек. Найбільше місто на річці Ахваз, з більш ніж 1,3 млн. жителів. Інші важливі міста — Шуштер, Хорремшехр (порт), Месджеде-Солейман і Ізе.
Велика частина транспорту Хузестану пов'язана в тій чи іншій мірі з Каруном. Оскільки британці вперше виявили нафту у Месджеде-Солейман, Карун став важливим маршрутом для транспортування нафти до Перської затоки, і залишається важливим торговельним водним шляхом.[3] Вода з Карун забезпечує зрошення понад 280 000 га навколишніх рівнин, а ще 100 000 га планується зрошувати[4][5]
Долина річки Карун була однією з колисок Еламської цивілізації, яка виникла приблизно 2700 р. до Р.Х., пізніше месопотамські цивілізації, такі як Ур і Вавилон захопили сточище Каруна в сучасному Хузестані. Тим не менш, Еламська імперія існувала близько до 640 до Р.Х., коли ассирійці захопили його. Місто Сузи , недалеко від сучасного міста Шуша між річками Дез і Керхе, було одним з найбільших, перш ніж було зруйновано загарбниками[6]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/Arvandrud-Shatt_al-Arab.jpg/220px-Arvandrud-Shatt_al-Arab.jpg)
Перший відомий капітальний міст через річку був побудований римськими полоненими, разом з їх імператором Валеріаном, звідки і назва моста і греблі Банд-е Кайсар, «Цезарська гребля» біля міста Шуштар (ІІІ століття по Р.Х.).
Існує ціла низка гребель на річці Карун, в основному побудованих для виробництва гідроелектроенергії і забезпечення боротьби з повенями . Це Готванд, Месджеде-Солейман, Карун-1, Карун-3 і Карун-4 , що належать Iran Water and Power Resources Development Co, всі знаходяться на головному річищі. Карун-2 можливо буде розташовано на Шушанській долині між Шахід Аббаспур і Карун-3, проте це може призвести до затоплення археологічних пам'яток, цей проект все ще знаходиться в стадії розгляду[7] Карун-5 можливо буде розташована вгору за течією від греблі Карун-4[8] Месджеде-Солейман ГЕС[9] Шахід Аббаспур ГЕС, і Карун-3 ГЕС[10] кожна генерує 1000-2000 МВт потужності для обслуговування піку навантаження електромережі Ірану, і після завершення будівництва ГЕС Карун-4 також буде генерувати 1000 МВт[11]. Є також багато гребель на притоках річки — Дез, Рудбар-Лорестан (діючі), Херсан-3, Бахтіарі (у стадії будівництва), Херсан-1, Херсан-2, Залакі, Ліро, Базофт тощо (у стадії проектування)[8]. Греблі на Каруні потребували переселення тисячі жителів.
- ↑ Regional generalization of flood characteristics in Karun River basin (PDF). Flow Regimes from international Experimental and Network Data. International Association of Hydrological Sciences. 1994. Архів оригіналу (PDF) за 19 березня 2012. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ Karun River. Encyclopædia Britannica. Universitat de València. Архів оригіналу за 22 лютого 2012. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ Province of Khuzestan. Cities/Provinces of Iran. Iran Chamber Society. Архів оригіналу за 6 серпня 2020. Процитовано 15 березня 2010.
- ↑ Sadeghian, M.S.; Hassunizadeh, H.; McNaughton, A.N. (2003). Brebbia, C.A. (ред.). River basin management II—Optimizing the River Karun system, Iran. WIT Press. с. 109—117. ISBN 1-85312-966-6. Процитовано 15 березня 2010.
- ↑ Study and Executive Projects of Irrigation and Drainage Networks. Water Department. Khuzestan Water and Power Authority. Архів оригіналу за 28 серпня 2007. Процитовано 15 березня 2010.
- ↑ Shahmiri, Cyrus. Elamite Empire. History of Iran. Iran Chamber Society. Архів оригіналу за 7 листопада 2018. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ Karun-2 Dam continues tragedy of cultural destruction at ancient Izeh. Archaeonews. 19 вересня 2006. Архів оригіналу за 8 липня 2011. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ а б Karun & Dez Development Exploitation (Карта). Картографування: Iran Water & Power Resources Development Co. Masjed Soleiman Project. Архів оригіналу за 22 липня 2011. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ Masjed Soleiman Project: Technical Info. Masjed Soleiman Project. Iran Water and Power Resources Development Co. Архів оригіналу за 13 липня 2013. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ Karun 3 Project: Technical Info. Karun 3 Project. Iran Water and Power Resources Development Co. Архів оригіналу за 30 січня 2010. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ Karun 4 Project: Technical Info. Karun 4 Project. Iran Water and Power Resources Development Co. Архів оригіналу за 22 липня 2011. Процитовано 14 березня 2010.