Караїти — Вікіпедія
Караїти | |
---|---|
Релігія | Несторіанство |
Згас | 1203 |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Asia_1200ad.jpg/300px-Asia_1200ad.jpg)
Караїти/Кераїти (інші назви — кереїти, карай, керейти, кереї) — один з тюркських родоплемінних союзів, які мешкали за Байкалом та на території теперішньої Монголії між річками Орхон та Херлен на схід від найманів в X—XII сторіччях.
Кераїти, як й наймани та меркіти, були з 10 сторіччя християнами несторіанцями.
Караїти спільно з іншими тюркськими родами киятами, найманами та меркітами, утворили спільну державу та обрали Темуджина на посаду Великого Хана та присвоїли йому титул — Чингісхан (у казахській вимові — Шингисхан, світлосяйний високий хан).
За відомостями, що передає Рашид-ад-Дін Фазлуллах роди кереїтів, як й роди киятів, найманів, меркитів, кониратів, карлаутів, джалаїрів (жалаїрів), кангли та десятки інших належать цілковито до тюркомовних і мешкають над річками Онон та Керуел.
![]() | Це незавершена стаття з етнології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |