Краб кокосовий — Вікіпедія
Рак пальмовий злодій | ||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||
Birgus latro Linnaeus, 1767 | ||||||||||||||||||||||||
![]() Червоний - головні, жовтий - вторинні райони мешкання | ||||||||||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||||||||||
|
Рак пальмовий злодій, Краб коко́совий, або па́льмовий краді́й (Birgus latro), — вид десятиногих ракоподібних з надродини раків-самітників (Paguroidea). На відміну від інших раків-самітників, він використовує пусті мушлі черевоногих молюсків тільки на ранніх стадіях розвитку. Дорослі особини ведуть сухопутний спосіб життя. Краб поширений у тропіках на островах Індійського та західної частини Тихого океанів. М'ясо вживають в їжу.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/Birgus_latro.jpg/200px-Birgus_latro.jpg)
B. latro є найбільшим наземним членистоногим і навіть наземним безхребетним у світі; відомості про його розміри різняться, але більшість джерел вказують на довжину тіла до 40 см (16 дюймів), вагу до 4,1 кг (9 фунтів) і розмах ніг більше 0,91 м (3 фути), самці зазвичай більші за самок. Довжина карапакса може досягати 78 мм (3+1/16 дюймів) і шириною до 200 мм (8 дюймів).
Тіло кокосового краба, як і всіх десятиногих, розділене на передню частину (головогруди, також цефалоторакс, просома), яка має 10 ніг, і черевце. Передня пара ніг має великі хели (кігті), причому ліва більша за праву. Наступні дві пари, як і в інших раків-відлюдників, мають великі, потужні ходильні ноги з загостреними кінчиками, які дозволяють кокосовим крабам лазити по вертикальних або нависаючих поверхнях. Четверта пара ніг менша за допомогою пінцета- як чели на кінці, що дозволяє молодим кокосовим крабам хапатися за внутрішню частину шкаралупи або лушпиння кокосового горіха для захисту; дорослі використовують цю пару для прогулянок і лазіння. Остання пара ніг дуже маленька і використовується самками для догляду за яйцями та самцями під час спаровування. Ця остання пара ніг зазвичай знаходиться всередині панцира, в порожнині, що містить органи дихання. Тварини на різних островах мають певну різницю в кольорі від оранжево-червоного до багряно-блакитного; у більшості регіонів синій є переважаючим кольором, але в деяких місцях, включаючи Сейшельські острови, більшість особин червоні.
Хоча B. latro є похідним типом раків-відлюдників , лише молоді особини використовують врятовані мушлі равликів , щоб захистити свої м’які черевця, а підлітки іноді використовують для цієї мети розбиту кокосову шкаралупу. На відміну від інших крабів-відлюдників, дорослі кокосові краби не мають панцирів, а натомість зміцнюють свою черевну тергу , відкладаючи хітин і крейду . Оскільки цей вид не обмежений фізичними обмеженнями життя в мушлі, він стає набагато більшим за інших раків-відлюдників родини Coenobitidae. Як і більшість справжніх крабів , B. latro згинає хвіст під тілом для захисту. Тверде черевце захищає кокосового краба та зменшує втрату води на суші, але йому необхідно періодично линяти. Дорослі особини линяють щороку та риють нору довжиною до 1 м (3 фути 3 дюйми), де ховаються, поки вони вразливі. Він залишається в норі 3–16 тижнів, залежно від розміру тварини. Залежно від розміру тварини, екзоскелету потрібно 1–3 тижні, щоб затвердіти після линяння, протягом цього часу тіло тварини стає м’яким і вразливим, і воно залишається прихованим для захисту.
У наші дні відомо, що пальмовий злодій харчується виключно розбитими кокосовими горіхами, які знаходить на землі. Щоб залізти на пальму, рак своїми гострими кігтиками міцно тримається за деревну кору і підтягається за допомогою всіх кінцівок угору. З дерева він спускається головою вниз, а по землі пересувається, задкуючи, як і належить раку. Вважають, що пальмовий злодій залізає на дерево у пошуках укриття від ворога або захисту від пекучого сонця. Улюблена їжа пальмового злодія - останки риб та молюсків, що розклалися, яких він вдосталь знаходить на узбережжі. Цей рак харчується тропічними плодами (м'якоттю розколених кокосових горіхів) і детритом (органічною речовиною придонного грунту, що складається із залишків тварин і рослин). Як і інші десятиногі, пальмовий злодій за допомогою добре розвиненого зору бачить їжу на відстані декількох метрів. У пошуках останків він прогулюється по узбережжю. Пальмові злодії також пожирають померлих родичів. Вони нерідко відносять здобич у затишне місце. Іноді ці раки переслідують дрібніших крабів і відривають у них клішні.
Пальмовий злодій, як і інші ракоподібні, народжується у воді. Личинка після останньої линьки перетворюється на дорослу особину і виходить на берег. Решту життя рак проводить серед каменів, у розколинах скель і „власноручно" виритих неглибоких норах. Він чудово пристосований до лазіння по високих деревах. Колись люди помилково вважали, що він підіймається на пальми, щоб збити кокосовий горіх, а потім розколоти його і з'їсти.
Спаровування пальмових злодіїв відбувається на суші. Якийсь час самка носить яйця під черевцем, а з настанням сприятливої погоди вона перекочовує на прибережне мілководдя, очікує припливу і струшує яйця у воду, або, частково занурившись, чекає, коли вилупляться личинки. При цьому самка не заходить дуже глибоко, оскільки побоюється хвиль, які можуть понести її в море. В новонароджених личинках важко впізнати майбутніх раків. Якийсь час вони подорожують разом з планктоном і нерідко стають жертвою тварин, що харчуються дрібними організмами. В результаті в дорослі особини розвивається тільки невеликий відсоток від загального числа личинок. Після першої линьки личинки стають схожими на личинок інших раків-пустельників. Вони поступово звикають до життя на суші. Після декількох линьок личинки збільшуються в розмірах і перетворюються на дорослих особин пальмових злодіїв.
Пальмовий злодій поширений на узбережжі у східній частині Тихого океану. Раки зазвичай живуть у воді і дихають зябрами. Через зміну місць існування зябра пальмового злодія редукувалися, а зяброві порожнини під карапаксом перетворилися на своєрідні легені. Вони схожі на гроноподібні складки, в яких розгалужуються числен1 ні кровоносні судини. При цьому у раків збереглися і зябра, щоправда, малих розмірів. Незважаючи на це, якщо пальмового рака занурити у воду він І загине через 4 години (зябра ! у тварини не функціонують). У дихальних органах пальмового злодія підтримується постійна вологість, оскільки рак періодично змочує схожі на щіточки задні ноги у воді і переносить її: на зябра. Пальмовий злодій дивовижним чином п'є він занурює клішні у воду і підносить їх до ротового отвору, щоб у нього скочувалися краплі води.
- Зоологія безхребетних, Т. 2: від артропод до голкошкірих та хордових, під ред. В. Вестхайде та Р. Ригера. М.: Т-во наукових видань КМК, 2008.
- Фото- та відеоматеріали (рос.)
- Сайт, присвячений крабу (англ.)
- Кокосовий краб на монеті Токелау (колекція монет Деми Юрія)[недоступне посилання з липня 2019]
- [1]
![]() | Це незавершена стаття з карцинології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |