Мародерство — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Soldiers_looting_1906_fire.jpg/228px-Soldiers_looting_1906_fire.jpg)
Мароде́рство (от фр. maraud «негідник» → фр. marauder «грабувати») — це акт крадіжки або насильницького захоплення майна під час військової, політичної чи соціальної кризи, наприклад, війни, стихійного лиха або масових заворушень, коли закон і правоохоронні органи тимчасово не діють.
В українському законодавстві визначено статтею 432 Кримінального кодексу України від 05.04.2001 № 2341-III).
Предметом мародерства може бути тільки приватне майно (гроші, годинники тощо) вбитих чи поранених, незалежно від того, до якої армії вони належать. Зброя, боєприпаси, документи, що містять відомості військового характеру, інші речі, придатні для використання під час ведення військових дій, не є предметом цього злочину — це трофеї[1][уточнити: ком.].
Походження терміна відносять до епохи Тридцятирічної війни. Термін пов'язується із іменем одного з двох відомих командирів, які мали прізвище Мероде і брали участь у Тридцятирічній війні: із німцем, генералом графом Іоганном Мероде або шведом, полковником Вернером фон Мероде.
Під час сучасних збройних конфліктів мародерство заборонено міжнародним правом і є військовим злочином.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Banksy_Looters_New_Orleans.jpg/220px-Banksy_Looters_New_Orleans.jpg)
Під час стихійного лиха поліція та військові сили іноді не в змозі запобігти мародерству, коли вони перевантажені гуманітарними або бойовими завданнями, або їх неможливо викликати через пошкоджену інфраструктуру зв'язку. Особливо під час стихійних лих багато цивільних осіб можуть бути змушені брати те, що їм не належить, щоб вижити.[2] Як реагувати на це і де проходить межа між непотрібним «мародерством» і необхідним «прибиранням сміття» - часто є дилемою для урядів.[3][4] В інших випадках мародерство може толеруватися або навіть заохочуватися урядами з політичних або інших причин, включаючи релігійні, соціальні або економічні.
- Кримінальний кодекс України [Архівовано 25 листопада 2009 у Wayback Machine.], ст. 432
- Мародерство // Велика українська юридична енциклопедія. У 20 т. Т. 17. Кримінальне право / В. Я. Тацій (відп. ред.) та ін. — 2017. — С. 500. — ISBN 978-966-937-261-1.
- ↑ Мародерство - Енциклопедія Сучасної України. esu.com.ua. Архів оригіналу за 1 березня 2022. Процитовано 27 травня 2019.
- ↑ Haiti earthquake: looting and gun-fights break out. The Telegraph (англ.). 16 січня 2010. Процитовано 18 серпня 2024.
- ↑ BBC News | Asia-Pacific | Indonesian food minister tolerates looting. news.bbc.co.uk. Процитовано 18 серпня 2024.
- ↑ Jacob, Binu; Mawson, Anthony R.; Payton, Marinelle; Guignard, John C. (2008). Disaster Mythology and Fact: Hurricane Katrina and Social Attachment. Public Health Reports. Т. 123, № 5. с. 555—566. ISSN 0033-3549. PMC 2496928. PMID 18828410. Процитовано 18 серпня 2024.
- Мародерство [Архівовано 16 січня 2017 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2001. — Т. 3 : К — М. — 792 с. — ISBN 966-7492-03-6.
- Мародер [Архівовано 14 вересня 2020 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1960. — Т. 4, кн. VII : Літери Ле — Ме. — С. 921. — 1000 екз.
![]() | Це незавершена стаття про злочинність. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |