Менахем — Вікіпедія
Менахем івр. מְנַחֵם בֶּן גָּדִי | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
745 — 738 до н. е. | ||
Попередник: | Шаллум | |
Спадкоємець: | Пекахія | |
Народження: | 8 століття до н. е. | |
Смерть: | 742 до н. е. | |
Країна: | Ізраїльське царство | |
Батько: | Gadid[1] | |
Діти: | Пекахія |
Менахем (івр. מְנַחֵם בֶּן גָּדִי) — ізраїльський цар. Царював десять років (2 Цар. 15:17).
Менахем служив воєначальником у попереднього царя Захарії. Після загибелі Захарії від руки Шаллума, Менахем зібрав своє військо і повів його на Самарію проти узурпатора. Він зміг захопити місто, перебити бунтівників і проголосити себе царем. Після взяття Самарії, Менахем рушив проти міста Тіфсах, містяни якого не бажали визнавати його. Тіфсах був узятий, а жителі його перебиті. На тридцять дев'ятому році Азарії, юдейського царя, Менахем, син Гаді, став царем над Ізраїлем і царював 10 років у Самарії[2]. Менахем мав репутацію жорстокого правителя через якого потерпали прості ізраїльтяни. Наприклад коли проти Ізраїлю пішов цар Ассирії Тіглатпаласар III (Пул), Менахем не став шукати з ассирійцями битви, а зволів просто відкупитися від них сумою 1000 талантів срібла, які були зібрані з народу (2 Цар. 15:19-20).
В. Олбрайт датує цей період 745 р. до н. е. — 738 р. до н. е., а Е. Тілє відносить час його царювання до 752 р. до н. е — 742 р. до н. е.[3]
- ↑ 17 // ΒΑΣΙΛΕΙΩΝ Δ
- ↑ 2 Цар. 15:17. Архів оригіналу за 11 травня 2020. Процитовано 16 квітня 2020.
- ↑ Edwin Thiele, The Mysterious Numbers of the Hebrew Kings, (1st ed.; New York: Macmillan, 1951; 2d ed.; Grand Rapids: Eerdmans, 1965; 3rd ed.; Grand Rapids: Zondervan/Kregel, 1983). ISBN 0-8254-3825-X, 9780825438257
Царі Ізраїлю | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Попередник: Шаллум | Менахем Правління:745 до н. е. — 738 до н. е. | Наступник: Пекахія |