Мирилка — Вікіпедія
Мирилка — короткий віршований ритмічний твір, що належить до дитячого фольклору. Використовується дітьми з метою примирення після сварки або образи.
Семантично вони є протилежними дражнилкам чи прозивалкам. За їх допомогою діти вчаться пробачати та миритися з однолітками.[1] Під час одночасного промовляння мирилки обидві дитини, що примиряються, часто тримаються за мізинцем за мізинець один одного.[2]
За походженням мирилки пов'язують з ритуальним «кумуванням» дорослих, у низці мирилок згадується ритуальна їжа для таких випадків (наприклад, вареники з сиром).[2][3]
- ↑ Г. О. Котломанітова. Український дитячий фольклор як засіб формування партнерської взаємодії дітей // Вісник Черкаського університету. Серія : Педагогічні науки. - 2016. - № 12. - С. 81-87.
- ↑ а б Г. О. Котломанітова. Соціально-педагогічний потенціал малих жанрів українського дитячого фольклору // Освітологічний дискурс. - 2014. - № 3. - С. 135-145
- ↑ Ю. Гоменюк. Дитяча пареміографія як один із фольклорних засобів формування моральних якостей у дітей дошкільного віку // Українознавчі студії. - 2012-2013. - № 13-14. - С. 253-259
![]() | Це незавершена стаття про літературу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|