Мовчан Дмитро Васильович — Вікіпедія
Дмитро Васильович Мовчан | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 12 лютого 1978 Рокитне, Полтавська область, УРСР |
Смерть | 26 березня 2017 (39 років) Малинівка, Донецька область, Україна (Авіакатастрофа) |
Alma Mater | Кременчуцький льотний коледж НАУ |
Військова служба | |
Роки служби | 1996—2017 |
Приналежність | ![]() |
Вид ЗС | ![]() |
Рід військ | ![]() |
Формування | |
Війни / битви | Війна на сході України |
Нагороди та відзнаки | |
Дмитро́ Васи́льович Мовча́н (12 лютого 1978, с. Рокитне, Кременчуцький район, Полтавська область, Українська РСР — 26 березня 2017, с. Малинівка, Слов'янський район, Донецька область, Україна) — капітан Збройних сил України, льотчик-штурман 18-ї окремої бригади армійської авіації. Учасник бойових дій російсько-української війни.
Народився в селі Рокитне на Полтавщині, де пройшли перші роки його життя. Разом з батьками переїхав до Кременчука. Після закінчення школи № 30 здобув професію верстатника в Кременчуцькому вищому професійному училищі № 7. Але Дмитро мріяв про небо, тож 1996 року вступив до Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, який закінчив у 1999 році. З листопада 2012-го служив за контрактом штурманом 16-ї вертолітної бригади у Бродах на Львівщині.
Від початку бойових дій у 2014 році 16-та бригада виконувала завдання на території проведення антитерористичної операції на сході України. Дмитро Мовчан літав на вертольоті Мі-24. У 2014 його вертоліт підбили, але наступний вертоліт встиг підібрати льотчиків. Мав численні травми, лікувався у шпиталі. 2015 року перевівся до 18-ї окремої бригади армійської авіації Сухопутних військ, в/ч А3384, м. Полтава.[1] Капітан, другий пілот військового гелікоптеру Мі-2, льотчик-штурман вертолітної ескадрильї.
З лютого 2017 року перебував у відрядженні в Краматорську. У складі екіпажу вертольоту, разом з командиром екіпажу підполковником Євгенієм Волошиним та бортовим техніком старшим лейтенантом Романом Кандулом, виконував завдання в зоні АТО. Їх вертоліт («бджілка», як вони його називали) виконував роль повітряного «таксі», перевозив вантажі та особовий склад Генштабу і Збройних сил в районі проведення АТО, поблизу лінії фронту.
26 березня 2017 року близько 15:00 військовий гелікоптер Мі-2 зазнав авіакатастрофи поблизу села Малинівка Слов'янського району Донецької області, в 13 км від аеродрому Краматорська. За попередніми висновками, вертоліт, що летів на малій висоті, зачепився за лінії електропередач і впав. Загинули троє членів екіпажу, — підполковник Євгеній Волошин, капітан Дмитро Мовчан і старший лейтенант Роман Кандул, та два пасажири — офіцери Озброєння ЗСУ полковники Валерій Мельник і Віктор Калитич[2].
30 березня з військовими льотчиками попрощались у Полтаві. Панахида пройшла в Авіамістечку, на території 18-ї бригади армійської авіації, в/ч А3384[3][4][5][6]. Наступного дня з Дмитром прощались в Кременчуці, у Міському палаці культури. Поховали його на кладовищі рідного села Рокитне.
Залишились батьки і молодший брат.
- За особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, зразкове виконання військового обов'язку нагороджений орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня (11.10.2017, посмертно)[7].
- За особистий внесок у зміцнення обороноздатності Української держави, мужність, самовідданість і високий професіоналізм, виявлені під час виконання військового обов'язку, та з нагоди Дня Збройних Сил України нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (2.12.2016)[8].
- 27 вересня 2017 року в місті Кременчук на фасаді ВПУ № 7 відкрили меморіальну дошку загиблим в АТО випускникам, — Дмитру Мовчану, Євгену Садовничому та Миколі Вашурі[9][10][11].
- 3 січня 2019 року на внутрішньому фасаді льотного коледжу Національного авіаційного університету встановили меморіальну дошку випускнику Дмитрові Мовчану[12].
- У 2020 році на фасаді Кременчуцької загальноосвітної школа-ліцею № 30 «Олімп» імені Н. М. Шевченко встановлено меморіальну дошку учаснику АТО Мовчану Дмитру Васильовичу[13]
- Розпорядженням голови Полтавської обласної ради від 2 березня 2018 року № 40, на визнання вагомих особистих заслуг перед Полтавщиною та Україною, за зразкове виконання військового і громадянського обов'язку, мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, занесений до Книги Пошани Полтавської обласної ради (посмертно)[14][15].
- 2024 року у селі Рокитне вулицю Першотравневу перейменували на вулицю Капітана Дмитра Мовчана.
- ↑ УІНП. 1978 – народився Дмитро Мовчан, учасник російсько-української війни, нагороджений орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня (посмертно). УІНП (укр.). Процитовано 26 квітня 2024.
- ↑ Міноборони України публікує імена загиблих внаслідок авіакатастрофи гелікоптера неподалік Краматорська 26 березня 2017 р. // Офіційний вебсайт Міністерства оборони України, 27 березня 2017. Архів оригіналу за 29 березня 2017. Процитовано 1 квітня 2017.
- ↑ У Полтаві прощатимуться з військовими, які загинули в авіакатастрофі під Краматорськом // «Коло», 28 березня 2017. Архів оригіналу за 30 березня 2017. Процитовано 1 квітня 2017.
- ↑ Проліт бойових вертольотів, військовий оркестр і салют як останні урочистості // Телеканал «Місто», 30 березня 2017. Архів оригіналу за 1 квітня 2017. Процитовано 1 квітня 2017.
- ↑ Попрощались із загиблим екіпажем Мі-2 // «Gazeta.ua», 30 березня 2017. Архів оригіналу за 1 квітня 2017. Процитовано 1 квітня 2017.
- ↑ Під залпи військового салюту: Полтава прощається із загиблими у катастрофі Мі-2 // «5 канал», 30 березня 2017. Архів оригіналу за 19 вересня 2018. Процитовано 19 вересня 2018.
- ↑ Указ Президента України від 11 жовтня 2017 року № 318/2017 «Про відзначення державними нагородами України»
- ↑ Указ Президента України від 2 грудня 2016 року № 538/2016 «Про відзначення державними нагородами України»
- ↑ Сьогодні на будівлі ВПУ № 7 відкрито меморіальну дошку загиблим бійцям АТО, випускникам навчального закладу // Офіційний вебпортал Кременчуцької міської ради та воконкому, 27 вересня 2017
- ↑ 4 кременчужанам, які загинули в АТО, відкрили меморіальні дошки // «Телегаф», 27 вересня 2017. Архів оригіналу за 18 вересня 2018. Процитовано 17 вересня 2018.
- ↑ Рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.07.2017 № 669 «Про увічнення пам'яті бійців АТО Кирилова А. С., Шульги В. О., Садовничого Є. В., Вашури М. В. та Мовчана Д. В. в м. Кременчуці»
- ↑ На фасаді льотного коледжу відкрили меморіальну дошку Герою АТО Дмитру Мовчану. Всі новини Кременчука на сайті Кременчуцький ТелеграфЪ (укр.). Процитовано 9 травня 2023.
- ↑ Рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 05.03.2021 № 251 «Про увічнення пам'яті загиблого бійця АТО Мовчана Дмитра Васильовича в м. Кременчуці»
- ↑ Голова обласної ради Олександр Біленький видав розпорядження про занесення до Книги Пошани Полтавської обласної ради // Сайт Полтавської обласної ради, 6 березня 2018. Архів оригіналу за 19 вересня 2018. Процитовано 19 вересня 2018.
- ↑ Розпорядження голови обласної ради № 40 // Сайт Полтавської обласної ради (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 15 липня 2018. Процитовано 18 березня 2022.
- Мовчан Дмитро Васильович [Архівовано 19 вересня 2018 у Wayback Machine.] // Книга пам'яті полеглих за Україну.
- Неподалік Краматорська зазнав авіакатастрофи військовий гелікоптер Мі-2 [Архівовано 28 березня 2017 у Wayback Machine.] // Офіційний вебсайт Міністерства оборони України, 26 березня 2017.
- Нові подробиці авіакатастрофи під Краматорськом [Архівовано 19 вересня 2018 у Wayback Machine.](рос.) // «Новини Донбасу», 27 березня 2017.
- Кременчужанин Дмитро Мовчан загинув під час падіння військового вертольота під Краматорськом [Архівовано 29 березня 2017 у Wayback Machine.] // «Телеграф», 27 березня 2017.
- «Пілоти не вмирають — вони повертаються на небо»: кременчужани попрощалися з Дмитром Мовчаном [Архівовано 2 квітня 2017 у Wayback Machine.] // «Телеграф», 31 березня 2017.