Рід Мононобе — Вікіпедія
Рід Мононобе | |
Засновник | Q24885356? |
---|---|
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Mononobe_no_Moriya.jpg/150px-Mononobe_no_Moriya.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/Mononobe_no_Arakabi.jpg/150px-Mononobe_no_Arakabi.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Mononobe_Okoshi.jpg/150px-Mononobe_Okoshi.jpg)
Рід Мононобе (яп. 物部氏, もののべうじ, мононобе-но-удзі) — японський аристократичний рід 6 століття періоду Ямато. З 7 по 9 століття нащадки роду були відомі під іменем Ісонокамі (яп. 石上氏, いそのかみし).
Відповідно до найстаріших японських хронік «Кодзікі» та «Ніхон сьокі» члени роду Мононбе виводили свій родовід від синтоїстського божества Ніґі Хахі-но мікото і були родичами японських імператорів. Історики припускають, що цей рід походив з місцевої стародавньої знаті провінції Каваті, на території сучасної Осаки.
Разом із іншими впливовими родами при дворі, Соґа й Отомо, голови Мононобе займали посади найвищих державців о-мурадзі. Вони відповідали за виготовлення і зберігання зброї, виконували поліцейські та каральні функції, а також здійснювали важливі синтоїстські обряди державного рівня. Члени роду брали активну участь у державних справах: зокрема, у 528 році Мононобе но Аракабі очолив каральний похід проти повстанців Іваї на острові Кюсю.
Титул о-мурадзі Мононобе узурпували 539 року, коли голова роду, Мононобе но Окосі позбавив ворожий рід Отомо впливу при дворі. Згодом син голови, Мононобе но Морія, вступив у протистояння з родом Соґа та принцом Шьотоку через прийняття буддизму в країні. Суперечка довкола заморського вчення спричинила релігійну війну, в результаті якої Мононобе втратили свої позиції при дворі, а в країні встановилася фактична диктатура Соґа.
Після перевороту Тайка 645 року та війни року Дзінсін 672 року, нащадки Мононобе змогли поновити свої позиції в системі влади. 689 року головна лінія роду змінила родове ім'я на Ісонокамі і отримала титул асон. 708 року Ісонокамі но Маро був призначений на посаду лівого міністра, а також виконував важливі синтоїстські церемонії при дворі та перенесенні японської столиці до Хейдзьо-кьо. Його син, Ісонокамі но Якацуґу був великим монаршим радником та засновником першої японської публічної бібліотеки. В 9 столітті рід Ісонокамі занепав.
Попри те що головна гілка Мононобе, пов'язана з придворною аристократією, згасла, в регіонах продовжували існувати роди Мононобе бічних гілок. В середньовіччі близько 180 родів виводили своє походження від Мононобе.
- 新編 日本史辞典 (Нове видання. Словник історії Японії) 京大日本史辞典編纂会、東京創元社、1994. — P.974.
- Рубель В. А. Японська цивілізація: традиційне суспільство і державність. — Київ: «Аквілон-Прес», 1997.