Найпрекрасніший часослов герцога Беррійського — Вікіпедія
Très Riches Heures du Duc de Berry | |
---|---|
![]() | |
Творець: | Жакмар де Есден |
Час створення: | бл. 1402 |
Розміри: | 27,4 × 18,8 см |
Висота: | 27,5 см |
Ширина: | 18,5 см |
Матеріал: | Пергамент |
Зберігається: | Брюссель |
Музей: | Королівська бібліотека Бельгії |
Інвентарний номер: | VDG , 719 і ms. 11060-61 |
![]() |
«Найпрекрасніший часослов Герцога Беррійського», який називають також «Брюссельським часословом», — ілюмінований манускрипт, часослов, виконаний на замовлення Жана Беррійського. В теперішній час зберігається в Брюсселі у Королівській бібліотеці (інв. номер Ms. 11060-61).
Інвентар герцога Беррійського від 1402 року містить помітку про книгу під номером 1050:
![]() | …чудовий часослов, багато прикрашений і ілюстрований рукою Жакмара де Есдена[1]. | ![]() |
Цей опис дослідники (Леопольд Деліль — вперше; пізніше Міллард Місс у своїй роботі «Французький живопис епохи Жана Беррійського» наводить докази цієї гіпотези) відносять до «Найпрекраснішого часослова» і дають дату завершення роботи над ним. Однак у деяких істориків мистецтва викликає сумніви твердження, що в інвентарі описана саме ця книга[2] (у 1937 році гіпетезу Деліля відкинув Ф. Ліна; свої сумніви висловив також Р. Калкінс у 1970). Точно відомо, що Брюссельський часослов був замовлений герцогом Беррійським: в манускрипті містяться два його портрети, а на багатьох сторінках повторюється зображення його герба. Відомо, що манускрипт був переданий герцогу Бургундії, можливо Жану Безстрашному. В інвентарі Маргарити Баварської від 1424 року присутній запис про цей часослов. Надалі про його долю нічого не відомо аж до 1842 року, проте, швидше за все він залишався в бібліотеці герцогів.
- ↑ Казель Р., Ратхофер И. Роскошный часослов… — С. 207.
- ↑ G. Schmidt, «La décoration du manuscrit», Fac-similé du manuscrit, 1996, p. 219–287
- Казель Р., Ратхофер И. Роскошный часослов герцога Беррийского. — М., 2002. — С. 207—208. — 2000 прим. — ISBN 5-7793-0495-5.
- G. Schmidt, «La décoration du manuscrit», Fac-similé du manuscrit, 1996, p. 219–287