Одіссей — Вікіпедія
дав.-гр. Ὀδυσσεύς | |
---|---|
![]() | |
Божество в | давньогрецька міфологія |
Посада | правитель з давньогрецької міфологіїd |
Батько | Лаерт[1] |
Мати | Антіклея[d][1] |
Брати/сестри | Ктіменаd |
Діти | Телемах[1], Агрійd[2], Евріал[d], Леонтофонd, Навсінойd, Навсітой[d], Телегон[3], Кассіфонаd, Латин, Поліпортd, Ардейd, Поліпойтd, Антей[d], Аркесілай[d] і Авзон |
Похідна робота | Leopold Bloomd |
Персонаж твору | Іліада, Одіссея і Madness of Odysseusd |
![]() |
Одіссе́й (грец. Οδυσσέας — той, що сердить богів) — у грецькій міфології й епосі володар острова Ітака. Син Лаерта й Антіклеї. Один з головних героїв Троянської війни, оспіваний в «Іліаді» й «Одіссеї». Національний герой Греції[4].
У латинській мові та давньоримській міфології використовувалися форми імені Улісс, також Улікс (лат. Ulisses, Ulixes), утворені від давньогрецького фонетичного варіанту Olysseus.
24 серпня 2010 року офіційно повідомлено про відкриття двома грецькими археологами з Яніни, що проводили розкопки впродовж 16 років в районі Айос-Афанасіос на острові Ітака, царського палацу Одіссея — триповерхової будівлі, подібної до знайдених в Мікенах, Пілосі та Тиринфі[5][6].
Одіссей славився розумом, рішучістю, кмітливістю, хитрістю і красномовством, тому брав участь у численних посольствах. Але й мав недоліки, такі як глузливість і нерозсудливість. Дружиною Одіссея була Пенелопа, котру він одержав від Тіндарея як нагороду за мудру пораду (варіант: за перемогу у марафоні). У Мессені Одіссей зустрівся з Іфітом, який подарував йому лук Евріта. У майбутньому під час відсутності Одіссея ніхто з женихів Пенелопи не міг натягнути тятиви цього лука.
Агамемнон ледве вмовив Одіссея приєднатися до ахейських вождів у поході проти Трої. Одіссей намагався повернути Єлену мирним шляхом. На десятому році війни він переконав ахейців продовжувати облогу Трої, був одним із послів до Ахіллеса, коли той посварився з Агамемноном. Після смерті Ахіллеса ахейці присудили Одіссеєві Ахіллесів обладунок, що прогнівило Аякса Теламоніда. Одіссей кілька разів ходив під Трою як вивідач; йому пощастило зловити троянського розвідника Долана і (за пізнішими переказами) викрасти священну статую покровительки Трої Паллади. Одіссей вигадав Троянського коня і був серед тих, що сховалися в ньому, перший побіг разом із Менелаєм до будинку Деїфоба, якого переміг у запеклому двобої.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/Odysseus_Tiresias_Cdm_Paris_422_n2.jpg/177px-Odysseus_Tiresias_Cdm_Paris_422_n2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/John_William_Waterhouse_-_Ulysses_and_the_Sirens_%281891%29.jpg/350px-John_William_Waterhouse_-_Ulysses_and_the_Sirens_%281891%29.jpg)
Ще більше прославили Одіссея численні пригоди, коли він, повертаючись додому, десять років блукав світом. Про все це йдеться в «Одіссеї». У цьому епосі розповідається і про життя родини героя на острові Ітака — дружини Пенелопи та сина Телемаха. В «Одіссеї» багато фантастики. Під час своїх мандрів Одіссей побував у кіконів (Фракія), де втратив 72 супутників; у країні лотофагів, у кіклопів, де разом із 12 супутниками насилу вирвався з печери велетня Поліфема. На прохання осліпленого Поліфема Посейдон постійно переслідував Одіссея, надсилаючи страшні вітри й морські шторми. Герой побував у бога вітрів Еола, у чарівниці Кірки, в німфи Каліпсо. Нарешті, втративши кораблі й товаришів, Одіссей за допомогою царя феаків Алкіноя та його доньки Навсікаї повернувся на Ітаку.
Він прийшов додому у вигляді жебрака й довідався, що сотня залицяльників добивається руки Пенелопи, вважаючи її чоловіка мертвим. У стрільбі з лука, якого подарував колись Іфіт, лише Одіссей зміг натягнути тятиву й пустити стрілу так, що вона пройшла крізь отвори в сокирах, і тим виграти змагання женихів. З цього ж лука Одіссей перестріляв багато женихів, інших вбив Телемах. Батьки женихів намагалися повстати, їх Одіссей з Телемахом та старим рабом Одіссея Долієм разом з його шістьма синами зрештою здолали. Одіссей і Телемах зустрілися з Лаертом.
Одіссей — образ людини бурхливого періоду історії стародавньої Греції, коли робились перші спроби колонізації, відкривалися нові землі, коли потрібна була не тільки міць зброї, а й хитрість і розважливість.
- Авзон (дав.-гр. Αύσων) — мати Кірка[7]
- Агрій (дав.-гр. Ἄγριον) — мати Кірка[8]
- Антей (дав.-гр. Ἀντείαν) — мати Кірка[9]
- Ардей (дав.-гр. Ἀρδείαν) — мати Кірка[9]
- Аркесілай (дав.-гр. Αρκεσίλαος) — мати Пенелопа[10]
- Евріал (дав.-гр. Εΰρύαλος) або Дорікл, або Леонтофрон — мати Эвіппа (дав.-гр. Ευίππη)[11][10]
- Кассіфона (дав.-гр. Κασσιφόνη) — дочка Кірки[12][7]
- Латин (дав.-гр. Λατῖνον) — мати Кірка[8] або Каліпсо[13]
- Леонтофон (дав.-гр. Λεοντοφόνος) –мати, дочка Тоанта[13]
- Навсіной (дав.-гр. Ναυσίνοος) — мати Каліпсо[8]
- Навсітой (дав.-гр. Ναυσίθοος) — мати Каліпсо[8] або мати Кірка[14]
- Поліпойт (дав.-гр. Πολυποίτης) — мати Каллідіка (дав.-гр. Καλλιδίκη)[13]
- Поліпорт (дав.-гр. Πολιπόρθης) — мати Пенелопа[13]
- Птоліпорт (дав.-гр. Πτολίπορθο) — мати Пенелопа[15]
- Ром (дав.-гр. Ῥῶμον) — мати Кірка[9]
- Телегон (дав.-гр. Τηλέγονον) або Теледам — мати Кірка[8][14][13][7] або мати Каліпсо[10]
- Телемах (дав.-гр. Τηλέμαχος) — мати Пенелопа[16]
- Assassin's Creed Odyssey (2018) — рольовий бойовик, стелс, події якого відбуваються в античній Греції та частково посилаються на Одіссею.
- Повернення Одіссея (1908) — французький фільм [1].
- Одіссея (1911) — італійський фільм.
- Одіссея (1954)
- Одіссея (1968)
- Уліс 31 (1981) — японсько-французький анімаційний фільм. Науково-фантастична адаптація Одіссеї.
- Нострос: Повернення (1998) — італійський пригодницький фільм.
- Погляд Одіссея (1995) — грецький фільм.
- Одіссея (мінісеріал) (1997)
- О, де ж ти, брате? (2000) — гумористична інтерпретація Одіссеї та роману «Уліс» Джеймса Джойса.
Образ Одіссея, знаходимо в численних літературних творах (трагедії Софокла «Філоктет», «Аякс», Евріпіда «Іфігенія в Авліді» та ін.). Його зображено на фресках (у Помпеях) та давньогрецьких вазах. До міфу про Одіссея зверталися також П. П. Рубенс, П. Тібальді, А. Карраччі, Дж. Ромні та інші художники.
У літературі та музиці пізнішого часу сюжет цього міфу використовували Л. Дольче, Лопе де Вега, Т. Корнель, Я. Княжнін, Ш. Гуно, Володимир Єрмоленко та багато інших письменників і композиторів. У переносному розумінні Одіссей — мандрівник, «одіссея» (від назви давньогрецького епосу) — тривалі мандри, пригоди, блукання. Одіссей є головним героєм роману Генрі Райдера Хаггарда «Мрія світу» (The World's Desire, 1890, співавтор Ендрю Ленг).
Образ Одіссея втілений і в скульптурі. Наприклад, скульптури на віллі імператора Тиберія в Сперлонзі (Італія), чи статуя Одіссея у національному парку «Софіївка» (м. Умань, Черкаська область).
- Одіссей і Поліфем
бл. 660 до н.е. - Одіссей і сирени
480-470 ст. до н.е. - Одіссей і сирени
3 ст. н.е. - Одіссей і сирени
1340—1350 - Печера з Одіссеєм і Каліпсо
1616, Брейгель Старший - Одіссей в печері Поліфема
до 1678, Йорданс - Повернення Одіссея до Ітаки
1812, Ноччі - Убивство женихів
1814, Еккерсберг - Одіссей і сирени
1829, Бруккманн - Сирени і Одіссей
1830-ті, Етті - Одіссей
1830, Блунк - Одіссей і Поліфем
1835, Гансен - Одісей і Поліфем
1896, Бьоклін - Одіссей і сирени
1891, Вотерхауз - Одіссей і сирени
1909, Етті
- Однойменний трамвай виробництва «Одесміськелектротранс»[17].
- ↑ а б в Любкер Ф. Odysseus // Реальный словарь классических древностей по Любкеру / под ред. Ф. Ф. Зелинский, А. И. Георгиевский, М. С. Куторга и др. — СПб: Общество классической филологии и педагогики, 1885. — С. 942–944.
- ↑ Н. О. Цирцея // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1903. — Т. XXXVIII. — С. 230.
- ↑ Н. О. Телегон // Энциклопедический словарь — СПб: Брокгауз — Ефрон, 1901. — Т. XXXIIа. — С. 777.
- ↑ Seal, Graham. Encyclopedia of Folk Heroes. ABC-CLIO, 2001. 347 pages eBook ISBN 978-1576072165 (англ.)
- ↑ Greek archaelogists discover Odysseus’ palace in Ithaca
- ↑ Greeks 'discover Odysseus' palace in Ithaca, proving Homer's hero was real' — The Daily Telegraph
- ↑ а б в Іоанн Цец. Хіліади
- ↑ а б в г д Гесіод. Теогонія
- ↑ а б в Діонісій Галікарнаський. Римські стародавності
- ↑ а б в Лисимах Александрийский. Фиванские парадоксы
- ↑ Парфеній Нікейський. Про любовні страждання
- ↑ Лікофрон. Александра
- ↑ а б в г д Псевдо-Аполлодор. Міфологічна бібліотека
- ↑ а б Гігін. Міфи
- ↑ Павсаній. Опис Еллади
- ↑ Гомер. Одіссея
- ↑ На вулицях Одеси з'являться трамваї з «космічним» дизайном
- Гомер. Одіссея / переклад із давньогрецької Б. Тена. Київ: Дніпро, 1963.
- Словник античної міфології. — К.: Наукова думка, 1985. — 236 сторінок.
- Archaeological Discovery in Greece may be the tomb of Odysseus Археологічне відкриття можливого поховання Одіссея. (англ.)
- А. П. Кондрашов. Кто есть кто в мифологии Древней Греции и Рима. 1738 героев и мифов. РИПОЛ классик. Москва. 2016. ISBN 978-5-386-09554-3
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Одіссей
|