Омшаник — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/%D0%9C%D1%83%D0%B7%D0%B5%D0%B9_%D0%B1%D0%B4%D0%B6%D1%96%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%82%D0%B2%D0%B0_6.jpg/220px-%D0%9C%D1%83%D0%B7%D0%B5%D0%B9_%D0%B1%D0%B4%D0%B6%D1%96%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D1%86%D1%82%D0%B2%D0%B0_6.jpg)
Омша́ни́к[1], також зимівни́к[2], те́мник[3], діал. сте́бник[4] [5]; — утеплене приміщення для зимівлі бджіл[6][7]; Споруда зводилася в ямах, викопаних у землі й добре випалених[8], утеплялася мохом (звідси й назва «омшаник»; діалектне слово «стебник» пов'язане з істепка, вистепка)[9][10][11]. Вулики встановлювались на полицях уздовж стін або в рядах один над одним. Щоб забезпечити безперервну подачу свіжого повітря, в одній зі стін вмонтовували вхідний приточний вентиляційний канал, а з протилежної сторони — вихідний.
Перевагою в використанні омшаника було зниження споживання меду бджолами протягом зими і зменшення так званого «зимового осипу».
Поява перших рамкових двостінних вуликів з утепленням між стінками дозволило не заносити тонкостінні вулики в омшаник[12].
- ↑ Омшаник // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Зимівник // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Темник // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Стебник // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ А. О. Купчинський, А. Н. Сісетський, Ф. Ф. Стеблій / Класова боротьба селянства Східної Галичини 1772—1849. — 1974, 594 стор.
- ↑ Морошкин М. Славянскій именословъ или собраніе славянскихъ личныхъ именъ в алфавитномъ порядкѣ. — СПб, 1867. — 108 + 213
- ↑ Дмитро Бучко. Основні принципи і способи номінації поселень у Галицькій землі (за даними реєстру поселень з 1670 р.) / Українська мова. Науковий журнал, 2009 № 4 ISSN 1682-3540
- ↑ Проблеми слов'янознавства. 2005. Вип.55 С.269-297 Польськомовна преса Львова як джерело до вивчення бджільництва українців Галичини (перша половина ХІХ ст.)[недоступне посилання з липня 2019]// Уляна Мовна, Інститут народознавства Національної академії наук України, Відділ історичної етнології. С. 272—273.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 3 : Кора — М / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 552 с. — ISBN 5-12-001263-9.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 4 : Н — П / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. ; ред. тому: В. Т. Коломієць, В. Г. Скляренко. — 656 с. — ISBN 966-00-0590-3.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2006. — Т. 5 : Р — Т / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 704 с. — ISBN 966-00-0785-X.
- ↑ Бджільництво в Україні [Архівовано 7 жовтня 2011 у Wayback Machine.]. Стаття: Пасічницькі згадки від Комісара [Архівовано 6 серпня 2011 у Wayback Machine.]. (Загадка № 24).
- Омшаник // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. X : Літери Ол — Пер. — С. 1215. — 1000 екз.