Ортосилікати — Вікіпедія
Ортосилікати (незосилікати) — мінерали класу силікатів, які є солями ортосилікатної кислоти H4SiO4 (олівін — (Mg, Fe)2[SiO4], вілеміт — Zn2[SiO4] та ін.).
В основі структури ортосилікатів лежать окремі групи [SiO4]4-, які за допомогою катіонів об’єднуються в загальну структуру мінералу. Часто ортосилікати мають у своєму складі додаткові аніони, головними з яких є кисень, гідроксил і фтор (наприклад, титаніт — CaTi[OSiO4], кіаніт — Al2O[SiO4] та ін.).
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Донбас, 2007. — Т. 2 : Л — Р. — 670 с. — ISBN 57740-0828-2.
- Лазаренко Є.К., Винар О.М. Мінералогічний словник, К.: Наукова думка. - 1975. – 774 с.