Польська колода — Вікіпедія
Польська колода (пол. karty polskie) — варіант німецької колоди, що колись побутувала на землях першої Речі Посполитої. Складалась із 36 карт. Карти такого типу з'явилися в Польщі в XV столітті. Були витіснені інтернаціональною французькою колодою в XIX столітті.
Чотири масті мали такі назви: вино (замість французької піки), чирва, жир (замість французьких хрестів), дзвінка.
- Вино
- Чирва
- Жир
- Дзвінка
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/Karty_polskie_z_XVI_wieku.jpg/300px-Karty_polskie_z_XVI_wieku.jpg)
Колода мала такі старші карти: король, вишник (замість дами), нижник (замість валета), кралька (десятка).
- Король
- Вишник
- Нижник
- Кралька
- Łukasz Gołębiowski, Gry i zabawy różnych stanów w kraju całym lub niektórych tylko prowincyach, Warszawa 1831.
- Zygmunt Gloger, Encyklopedia staropolska ilustrowana.
- Cyfert, Sławomir. Krótka historia polskich kart do gry. Процитовано 17 листопада 2008.
- Австрійська колода — схожа на польську