Півнівка — Вікіпедія
село Півнівка | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Луганська область |
Район | Старобільський район |
Громада | Міловська селищна громада |
Облікова картка | Півнівка |
Основні дані | |
Засноване | 1705 |
Населення | 426 |
Площа | 6,82 км² |
Густота населення | 62,46 осіб/км² |
Поштовий індекс | 92524 |
Телефонний код | +380 6465 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°26′17″ пн. ш. 39°52′08″ сх. д. / 49.43806° пн. ш. 39.86889° сх. д.Координати: 49°26′17″ пн. ш. 39°52′08″ сх. д. / 49.43806° пн. ш. 39.86889° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 95 м |
Водойми | р. Комишна |
Місцева влада | |
Адреса ради | 92500, Луганська область, Міловський район, с. Зориківка, вул. Центральна, 37 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Півні́вка — село в Україні, у Міловській селищній громаді Старобільського району Луганської області. Населення становить 426 осіб.
За даними на 1864 рік на казенному хуторі Старобільського повіту Харківської губернії мешкало 844 особи (436 чоловічої статі та 408 — жіночої), налічувалось 92 дворових господарства[1].
Станом на 1885 рік на колишньому державному хуторі Зориківська волості мешкало 989 осіб, налічувалось 137 дворових господарств[2].
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 1276 осіб (612 чоловічої статі та 664 — жіночої), з яких всі — православної віри[3].
За даними на 1914 рік у слободі проживало 1987 мешканців[4].
Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, вчиненого урядом СССР у 1932—1933 роках, кількість встановлених жертв — 163 людей[5].
Півнівка — перший населений пункт Української РСР, з якого вигнали нацистських окупантів під час Другої світової війни (18 грудня 1942 року).[6]
За даними перепису 2001 року населення села становило 824 особи, з них 91,78 % зазначили рідною мову українську, 7,04 % — російську, а 1,18 % — іншу[7].
- ↑ Харьковская губернія. Списокъ населенныхъ мѣстъ по свѣдѣніямъ 1864 года, томъ XLVI. Изданъ Центральнымъ статистическимъ комитетомъ Министерства Внутренних Дѣлъ. СанктПетербургъ. 1869 — XCVI + 209 с., (код 3011)(рос. дореф.)
- ↑ Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.)
- ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-252. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
- ↑ Харьковскій календарь на 1914 годѣ. Изданіе Харьковскаго Губернскаго Статистическаго Комитета. Харьковъ. Типографія Губернскаго Правленія. 1914. VI+86+84+86+26+116+140+44 с.(рос. дореф.)
- ↑ Мартиролог. Луганська, ст. 219—223 (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 24 лютого 2014. Процитовано 5 лютого 2016.
- ↑ Президент на українсько-російському кордоні вшанував пам'ять загиблих у Другій світовій війні // Офіс президента України
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою на ukrcensus.gov.ua. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 15 березня 2014.
![]() | Це незавершена стаття з географії Луганської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |