Ритор — Вікіпедія
Ритор — людина, яка публічно виголошує певну промову.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Cicero_Denounces_Catiline_in_the_Roman_Senate_by_Cesare_Maccari_-_3.jpg/300px-Cicero_Denounces_Catiline_in_the_Roman_Senate_by_Cesare_Maccari_-_3.jpg)
- У стародавній Греції та стародавньому Римі — оратор і вчитель красномовства.
- Оратор, який має хист красномовця.
- У віршах про партію і Батьківщину Рильський виявляє себе як досвідчений ритор у найкращому розумінні цього слова[2]; Корнель, Расін, Мольєр, Вольтер, Гюго, Дюма — це інша річ: про них ми не замислюючись скажемо, що вони, можливо, прекрасні, чудові літератори, віршувальники, митці, ритори, декламатори[3].
- Оратор, який, володіючи мистецтвом красномовця, говорить красиво, але беззмістовно.
- У нас всякого було народу, не тільки поповичів, тих риторів.., та й панів високо-вчених (Стор., І, 1957, 259).
- У братських школах і в академії України та в духовних семінаріях дореволюційної Росії — учитель або учень по класу риторики.
- Колишній ритор Київської академії, вихований на промовах і політичних трактатах Цицерона та мемуарах Юлія Цезаря..,— стояв на цілу голову вище не тільки за своїх однолітків, а найосвіченіших людей цілого війська[4].
- Одним з найкращих риторів часів Київської Русі ми можемо назвати митрополита Іларіона, а його «Слово про закон і благодать» як підручник по мистецтву красномовства.
- Перикл
- Клеон
- Горгій
- Лісій
- Ісократ
- Ісей
- Лікург
- Гіперид
- Есхін
- Демад
- Демосфен
- Андокід
- Аристотель
- Сократ
- Платон
- Аспасія
- Ритор // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Ритор // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 327.