Саут-Вімблдон (станція метро) — Вікіпедія
Саут-Вімблдон | |
Транспортна мережа | Лондонський метрополітен |
---|---|
![]() | |
Названо на честь | South Wimbledond |
Країна | ![]() |
Адміністративна одиниця | Мертон |
Історичне графство | Суррей[d] |
Архітектор | Чарльз Голден |
Архітектурний стиль | модерна архітектура і Ар Деко[d] |
Дата офіційного відкриття | 13 вересня 1926 |
Сусідня станція | Колліерс-Вуд[1] і Морден[1] |
Обслуговується маршрутом | Північна лінія |
Залізнична лінія | Північна лінія |
Тарифна зона | London fare zone 3d і London fare zone 4d |
Статус спадщини | реєстрова будівля II ступеняd[2] |
Стан використання | використовується[d] |
Географічний код Великої Британії | TQ2582170023[2] |
![]() |
Координати: 51°24′54″ пн. ш. 0°11′31″ зх. д. / 51.41527500002777629° пн. ш. 0.192079000028° зх. д.
Саут-Вімблдон (англ. South Wimbledon) — станція Північної лінії Лондонського метрополітену, що знаходиться в південно-західній частині міста. Станція розташована між станціями Кольєрс-вуд та Морден, на розі Мертон Хай-стріт (A238) і Морден-роуд (A219), на межі 3-ї та 4-ї тарифних зон. Пасажирообіг на 2017 рік — 4.87 млн. осіб[3]
Станція була відкрита 13 вересня 1926 р. як розширення лінії Морден на гілці метрополітену «City & South London Railway» на південь від Клепхем Комон . За початковим планом вона мала назву «Мертон Грув». Для географічної точності з 1928 року станція була показана як «Сауз Вімблдон(Мертон)» на карті метрополітену, та на вивісках платформ, хоча на будівлі станції залишалась без змін. З початку 1950-х рр. частина назви «Мертон» більше не використовувалась . Як і інші станції на розширенні лінії Морден, будівля «Сауз Вімблдон» була роботою архітектора Чарльза Голдена . Це були перші великі проекти Голдена для метрополітену. Він був обраний для цього, після того як, генеральний директор Лондонського товариства підземних електричних залізниць, Френк Пік, не схвалив дизайн архітектора Стенлі Хейпса . Модерністський дизайн станції, побудованої з магазину на кожну сторону, втілюється у вигляді дворівневої коробки, оздобленої зверху білим портландським каменем, і скляним екраном на передньому фасаді, що розділений колонами на три панелі. На крайніх колонах містяться тривимірні зображення логотипу лондонського метро. На центральній панелі екрану розташована його велика версія . Будівля станції внесена до списку історичних будівель Англії, та охороняється законом як особливо важлива.
«Саут-Вімблдон» є найпівденнішою станцією у лондонській системі метро, яка має платформи в тунелях, станція «Морден» знаходиться далі на південь, але вже на відкритому просторі, а не в тунелі).
- Пересадки на автобуси London Buses маршрутів: 57 , 93 , 131 , 152 , 219 , 470 та нічний маршрут N155.
- Зупинка Морден-роуд Tramlink 3.
Попередня станція | Лінія | Наступна станція | ||
---|---|---|---|---|
Морден | ![]() Північна лінія | Кольєрс-вуд |
- ↑ а б http://markdunne.github.io/2016/04/10/The-London-Tube-as-a-Graph/
- ↑ а б National Heritage List for England
- ↑ COUNTS - 2014 - annual entries & exits (PDF) (англ.). Архів оригіналу (PDF, 44 kB) за 21 лютого 2016.
![]() | Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Саут-Вімблдон (станція метро) |
|