Світлозвукові боєприпаси — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/a/ab/M84_stun_grenade.gif)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/IDF_stun_grenade.jpg/220px-IDF_stun_grenade.jpg)
Світлозвукові боєприпаси або світлошумові боєприпаси — це спеціальні засоби несмертельної дії, що є на озброєнні армії, правоохоронних органів і спецслужб.
Призначаються для надання світлозвукового впливу на супротивника або правопорушника з метою тимчасового психофізіологічної (відволікаючої і приголомшуючої) і механічної дії для тимчасового виведення його з ладу.
- Ручні гранати, приводяться в дію за допомогою запобіжно-пускового механізму, доставляються до супротивника (правопорушника) шляхом ручного кидка. Серійне виробництво світлошумової гранати G60 stun grenade було розпочато у Великій Британії в кінці 1970-х років[1].
- Гранатометні боєприпаси:
- 37-мм гранатометні боєприпаси. Застосовуються для відстрілу з 37-мм ручних газових гранатометів і 37-мм підствольних гранатометів[2]
- 40 × 46 мм гранатометні боєприпаси[2]
- 40-мм боєприпаси ВГ-40СЗ — для відстрілу з підствольних гранатометів ГП-25, ГП-30[3]
- 50-мм боєприпас ДСЗ-50 — для відстрілу з ручного гранатомета РГС-50.
- Гвинтівкові патрони
- Світлозвукові патрони для цивільної зброї самооборони — розроблені для використання в цивільній травматичній зброї самооборони, не взаємозамінні з бойовими патронами.
- 18 × 45 мм СЗ — російський патрон, розроблений в 2004 році. Застосовується в безствольних пістолетах ПБ-4"ОСА ", ПБ-2 «Егіда», МР-461«Стражник», «Кордон»;
- 18,5 × 55 мм — російський патрон, застосовується в безствольному пістолеті ПБ-4-2 "ОСА ".
- Стаціонарні світлозвукові пристрої, встановлюються заздалегідь у місці ймовірної появи супротивника (правопорушника), приводяться в дію дистанційно, або спрацьовують автоматично при безпосередньому зіткненні із засобами ініціації.
Світлошумові боєприпаси споряджені піротехнічним складом.
Корпус світлозвукових гранат виготовляють або з металевого контейнера, який не руйнується при вибуху зовсім, з отворами для виходу вибухових газів, або з матеріалів, що не утворюють при вибуху осколків з високою кінетичної енергією (пластик або картон) .
Деякі моделі світлозвукових гранат додатково споряджені гумовою картеччю для травматичної дії на правопорушника. Такі гранати під час вибуху, крім яскравого спалаху і гучного звуку, розкидають в сторони гумову картеч[4].
Основними факторами впливу світлошумових боєприпасів є яскравий світловий спалах і гучний звук вибуху, що призводять до тимчасового засліплення і оглушення осіб, що знаходяться в безпосередній близькості від центру вибуху, що на деякий час позбавляє їх можливості чинити ефективний опір.
- Психофізіологічне вплив включає наступні фактори:
- Світловий спалах — як правило, в діапазоні яскравістю 2,5-7,5 млн. свічок[2], час засліплення може досягати 20-30 секунд ;
- Звук вибуху — як правило, в діапазоні 165—185 дБ[2], час втрати слуху може досягати 4-6 годин.
- Механічний вплив включає наступні фактори:
- Імпульс вибуху — граната наводиться вибухом піротехнічного складу, вибуховий імпульс якого володіє достатньою уражальною дією в безпосередній близькості від тканин людського тіла.
- Надлишковий тиск — як правило, в діапазоні 22-36 кПа, може викликати пошкодження внутрішнього вуха у 1 % дорослих людей, у випадку з дитиною ризик збільшується[2].
- Механічні травми (забій м'яких тканин, підшкірні гематоми) заподіяні фрагментами корпусу, несмертельними уражальними елементами і вторинними осколками, що утворюються при вибуху[2].
- Також, спрацьовування піротехнічного складу гранати може стати причиною пожежі чи загоряння.
Ефект дезорієнтації при застосуванні подібних пристроїв може тривати від декількох секунд до декількох хвилин. Найбільшою мірою ефект проявляється в темряві, в замкнутому просторі, при розриві гранати в повітрі або між людиною і стіною або іншим міцним об'єктом. Тривалість дії на об'єкт визначається типом застосовуваних боєприпасів, віддаленістю від центру вибуху й іншими факторами[2].
За деяких обставин спрацьовування світлозвукових боєприпасів може заподіяти важкі поранення і стати причиною смерті:
- Так, «при спрацьовуванні пристрою серед дрібних предметів, наприклад, серед гайок і болтів в ремонтній майстерні… цілком вірогідні важкі ушкодження, аж до смертельних»[2];
- Вибух і спалах можуть стати причиною смерті осіб із захворюваннями серця[2];
- У травні 2003 року в Нью-Йорку під час поліцейської операції жінка, на ім'я Alberta Spruill померла від серцевого нападу, викликаного вибухом світло-шумової гранати, без попередження кинутої в її кімнату поліцейськими[5]
- Відомий випадок травматичної ампутації пальців при спрацьовуванні світлозвукової гранати в руці людини:
- 22 вересня 2009 року, в ході операції по звільненню заручника, проведеної в Сімферополі (Автономна республіка Крим, Україна) співробітники спецпідрозділу «Беркут» ГУ МВС України перед початком штурму приватного будинку (де за наявною у них інформацією ховався озброєний злочинець, що утримує заручника) кинули у вікно світлозвукову гранату. Господар будинку спробував викинути гранату на вулицю, від чого вона вибухнула у нього в руці. Це призвело до травматичної ампутації пальців[6] .
- У 2010 році в місті Детройт, США дев'ятирічна дівчинка Aiyana Jones загинула в результаті вибуху світлошумової гранати, кинутої поліцейськими у вікно, що впала на її ковдру[7];
- В лютому 2011 року в штаті Північна Кароліна, США офіцер поліцейського спецпідрозділу SWAT, на ім'я Фред Торнтон загинув в результаті вибуху світлошумової гранати, яку він прикріплював до свого спорядження.
- В травні 2011 року при проведенні тактико-спеціальних навчань на території полігону в / ч 6795 ВВ МВС РФ в районі села Бекетово Кармаскалінского району Башкирії в результаті вибуху світлозвукової гранати «Факел-С» між бронежилетом і форменим обмундируванням був важко поранений ст. лейтенант поліції Еміль Ісмагілов — він отримав черепно-мозкову травму, рану лівого плеча та опіки[8].
- 18 лютого 2014 року світлошумова граната розірвала Капіносу Олександру голову біля барикади поблизу Будинку профспілок. (Україна, м. Київ)
- 18 лютого 2014 року «Беркут» кинув світлошумову гранату, якою дзюдоїсту-олімпійцеві Максимову Дмитрові відірвало руку. (Україна, м. Київ)
Як правило, світлозвукові гранати застосовуються правоохоронними органами в ході затримання особливо небезпечних злочинців, звільнення заручників, припинення групових хуліганських проявів або масових заворушень, а також військовим спецназом для захоплення противника живим.
У ході контртерористичних операцій світлошумові боєприпаси застосовуються внутрішніми військами спільно з бойовою зброєю.Вони можуть використовуватися як допоміжний засіб для створення сприятливих умов застосування звичайної зброї .
Практика застосування світлозвукових гранат показує їх високу ефективність при витісненні противника з зайнятої території та інженерних споруд.
- ↑ SAS Weapons — Stun Grenade
- ↑ а б в г д е ж и к л Лерой Томпсон. Антитерор . Керівництво по звільненню заручників. М. : ФАИР-ПРЕСС, 2005 . стор.140-141
- ↑ ВГ-40СЗ, 40-мм светозвуковая граната [Архівовано 3 листопада 2013 у Wayback Machine.] / / інформагентство «Оружие России»
- ↑ Травматичні гранати. / / сайт «Травматик»
- ↑ Shaila K. Dewan . City to pay $ 1.6 million in fatal, mistaken raid] / / «The New York Times» від 29 жовтня 2003
- ↑ Міліція Криму заявила, що не нападала на татар, і принесла вибачення потерпілому / / «Корреспондент» від 23 лютого 2009
- ↑ SWAT Officer killed by non — lethal flashbang grenade] / / «The Agitator» від 9 березня 2011
- ↑ Айгуль Камаева. У Башкирії старший лейтенант поліції підірвався на гранаті під час навчань / / «Російська газета» від 24 травня 2011
- Світлозвукові пристрої, що є на озброєнні силових структур РФ / / інформагентство «Зброя Росії»