Серин — Вікіпедія
Серин | |
---|---|
![]() | |
Ідентифікатори | |
Номер CAS | 56-45-1 |
Номер EINECS | 200-274-3 |
DrugBank | DB00133 |
KEGG | D00016 і C00065 |
Назва MeSH | D12.125.154.800 |
ChEBI | 17115 і 33384 |
SMILES | C(C(C(=O)O)N)O[1] |
InChI | InChI=1S/C3H7NO3/c4-2(1-5)3(6)7/h2,5H,1,4H2,(H,6,7)/t2-/m0/s1 |
Номер Бельштейна | 1721404 |
Номер Гмеліна | 2570 |
Властивості | |
Молекулярна формула | HOCH2CH(NH2)СООН |
Молярна маса | 105,09 г/моль |
Тпл | 228 °C |
Якщо не зазначено інше, дані наведено для речовин у стандартному стані (за 25 °C, 100 кПа) | |
Інструкція з використання шаблону | |
Примітки картки |
Серин (2-аміно-3-гідроксіпропіоновая кислота, β-гідроксіаланін) HOCH2CH(NH2)СООН, - одна з амінокислот, що утворюють білки. Для запису амінокислотних послідовностей позначається як Ser або S. Завдяки гідроксильній групі серин є полярною незарядженою амінокислотою.
Серин вперше виділено Е. Крамером у 1865 році з шовку. Світове виробництво, L-серину близько 130 т/рік (1989).
Похідними серину є фосфатидилсеринові ліпіди.
- ↑ L-serine
![]() | Це незавершена стаття з хімії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |