Смирнов Адріан Анатолійович — Вікіпедія
Адріан Анатолійович Смирнов | |
---|---|
рос. Адриан Анатольевич Смирнов | |
![]() | |
Народився | 16 листопада 1908 Новгород |
Помер | 6 грудня 1992 (84 роки) Київ |
Поховання | Байкове кладовище |
Країна | ![]() |
Національність | росіянин |
Діяльність | фізик, викладач університету |
Alma mater | Ленінградський університет |
Галузь | металургія і металознавство |
Заклад | АН УРСР, КПІ, КДУ |
Посада | головний редактор |
Вчене звання | професор |
Науковий ступінь | доктор фізико-математичних наук |
Членство | НАН України |
Партія | КПРС |
Відомий завдяки: | узагальненій теорії впорядкування сплавів |
Нагороди |
Адріан Анатолійович Смирнов (рос. Адриан Анатольевич Смирнов; 16 листопада 1908, Новгород — 6 грудня 1992, Київ) — український радянський фізик-теоретик, дійсний член АН УРСР (з 1967 року). Заслужений діяч науки і техніки УРСР (1984).
Народився 16 листопада 1908 року у місті Новгороді. В 1932 році закінчив Ленінградський університет. Член ВКП(б) з 1945 року. Учасник радянсько-німецької війни.
З 1949 року працював в АН УРСР (в Інституті фізики, лабораторії металофізики, з 1955 року — в Інституті металофізики); з 1970 року — віце-президент АН УРСР; з 1972 по 1989 рік — головний редактор «Українського фізичного журналу».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/1/1e/%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%90%D0%B4%D1%80%D1%96%D0%B0%D0%BD%D0%B0_%D0%A1%D0%BC%D0%B8%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B0.jpg/200px-%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%90%D0%B4%D1%80%D1%96%D0%B0%D0%BD%D0%B0_%D0%A1%D0%BC%D0%B8%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B0.jpg)
Помер на 85-му році життя 6 грудня 1992 року. Похований разом з дружиною в Києві на Байковому кладовищі (ділянка № 49а, 50°24′59″ пн. ш. 30°30′06″ сх. д. / 50.4166389° пн. ш. 30.5016944° сх. д.).
Нагороджений двома орденами Трудового Червоного Прапора, медаллю «За трудову доблесть» (1950), орденом «Знак Пошани» (1953).
Державна премія УРСР у галузі науки і техніки (1978); премія імені К. Д. Синельникова АН УРСР (1981). Заслужений діяч науки і техніки УРСР (1984)).
Смирнов — автор близько 100 наукових праць; основні з них стосуються теорії металів і сталей та теорії поля, зокрема квантової теорії упорядкованих і невпорядкованих сталей, дослідження порушень кристалічної ґратки упорядкованих сталей, розсіювання нейтронів і рентґенівських променів кристалічною ґраткою сталей.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/f/fa/%D0%9C%D0%94_%D0%A1%D0%BC%D0%B8%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%B2_%D0%90_%D0%90.jpg/160px-%D0%9C%D0%94_%D0%A1%D0%BC%D0%B8%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%B2_%D0%90_%D0%90.jpg)
На будівлі Інституту металофізики імені Г. В. Курдюмова НАН України, де працював Адріан Смирнов у 1950–1992 роках (Київ, бульвар Академіка Вернадського, 36) встановлено бронзову меморіальну дошку.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
- Інститут архівознавства НАНУ