Соляний шток — Вікіпедія
Соляний шток (рос. соляной шток; англ. salt stem; нім. Salzstock m) — вертикальне циліндричне тіло, яке складене сіллю і протикає вищезалеглі відклади. Соляний шток, зокрема, виявлено в Дніпровсько-Донецькій западині.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/13/Salt_dome_hg.svg/450px-Salt_dome_hg.svg.png)
Соляні штоки утворюють в осадовому чохлі округлі або еліптичні в горизонтальному перетині колони діаметром 8—9 км і висотою приблизно до 10 км. У покрівлі штоків присутній кепрок. У деяких куполах кепрока, іноді разом з кам'яною сіллю, формує карнизи (оверхенги), що нависають над соляними штоками. У закритих діапіров відкладення, що покривають покрівлю соляного штока, зазвичай розбиті численними скидами, які іноді утворюють надсклепінні грабени.[1]
Вершини деяких соляних штоків розмиті і мають вигляд зрізаних конусів (Ельтон, Пекін), багато хто має еліптичні обриси. Свердловини, пробурені в склепінних частинах соляних куполів, розкривають скорочені потужності надсольових порід, а свердловини, пробурені в міжкупольних просторах — збільшені.[1]
Вивченням великих схилів і карнизів соляних штоків займається свердловинна сейсморозвідка, при цьому вибухи виконують по радіусах від свердловини, а в свердловину спускаються сейсмоприймачі.
Невизначеність в картуванні форми соляного штоку зумовлена: поверхневими умовами — наявністю населеного пункту; неоднозначністю результатів 3D сейсморозвідки в приштокових ділянках.[2]
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2013. — Т. 3 : С — Я. — 644 с.
- ↑ а б Большая Энциклопедия Нефти Газа
- ↑ Доповідь проф. Олександр Петровського, директора Науково-технічної компанії ДЕПРОІЛ ЛТД на XIX Міжнародному форумі нафтогазової промисловості «Нафта та газ 2016» Київ. 2016.