Яків Воронецький — Вікіпедія
Яків Воронецький | ||
| ||
---|---|---|
1585 — 1588 | ||
Конфесія: | римо-католик | |
Церква: | Римо-католицька | |
Попередник: | Микола Пац | |
не затверджений Папою | ||
| ||
Обрання: | до 1586 | |
Церква: | Римо-католицька | |
| ||
Обрання: | 1574 | |
Церква: | Римо-католицька | |
Діяльність: | королівський придворний, римо-католицький релігійний діяч | |
Смерть: | 1588 або 1598 | |
Династія: | Воронецькі | |
Батько: | Юрій Воронецький | |
Мати: | з роду Уханських | |
Посада: | гнезненський та ловицький канонік | |
Яків Юрійович Воронецький, іноді Стефан Шимон Александер Воронецький[1] (пол. Jakub Woroniecki; пом. 1598) — київський римо-католицький єпископ (1585—1588, номінований, але не затверджений Папою Римським). Представник волинського князівського роду Воронецьких.
Дата народження невідома. Батько — князь Юрій Воронецький. Матір — представниця роду Уханських гербу Радван. Мав брата Якова-Михайла-Андрія, капелана короля Стефана Баторія.[2]
Був королівським секретарем (1568, 1578[3]). 1573 року був «великим» послом від Максиміліана до Стефана Баторія.[4] Був Жмудським єпископом-номінатом 1574 року, однак представники Великого князівства Литовського відмовилися визнавати його повноваження.[1] 1582 року згаданий на посадах гнезненського та ловицького каноніка.[4] За даними Каспера Несецького, обіймав посаду Київського латинського єпископа. За даними Єжи Дуніна-Борковського, номінований на посаду Київського і чернігівського латинського єпископа, обов'язки якого виконував у 1585—1588 роках, однак не був затверджений Папою.[4] Номінований на посаду Краківського єпископа Римо-католицької церкви королем С. Баторієм, не отримавши згоди Папи. Новообраний король Сигізмунд III Ваза перешкодив його входженню на посаду.[1]
- ↑ а б в Niesiecki K. Korona Polska przy Złotey Wolności… [Архівовано 31 грудня 2014 у Wayback Machine.] — T. 4. — S. 597.
- ↑ Niesiecki K. Korona Polska przy Złotey Wolności… [Архівовано 31 грудня 2014 у Wayback Machine.] — T. 4. — S. 596—597.
- ↑ Леп'явко С. Воронецькі [Архівовано 4 червня 2016 у Wayback Machine.]… — С. 634.
- ↑ а б в Dunin-Borkowski J. Almanach błękitny [Архівовано 24 вересня 2015 у Wayback Machine.]… — S. 155.
- Леп'явко С. Воронецькі [Архівовано 4 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 634. — ISBN 966-00-0734-5.
- Dunin-Borkowski J. Almanach błękitny. Genealogia żyjących rodów polskich [Архівовано 24 вересня 2015 у Wayback Machine.]. — Lwów, 1909. — S. 155. (пол.)
- Niesiecki K. Korona Polska przy Złotey Wolnosci Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona… [Архівовано 31 грудня 2014 у Wayback Machine.] — Lwów : w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1743. — T. 4. — 820 s. — S. 596—597. (пол.)
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Яків Воронецький
|