Східні солодощі — Вікіпедія
Східні солодощі — кондитерські вироби, поширені в країнах Близького та Середнього Сходу, особливо в Ірані, Афганістані, Туреччині, Закавказзі та Середній Азії[1]. Налічується близько 170 видів східних солодощів [2].
Східні солодощі потрапили в Європу в XVII—XVIII столітті.
Поширенню східних солодощів в Російській імперії сприяло їх промислове виробництво, розпочате в першій половині XX століття. Перші відомі офіційні збірники рецептур вийшли в 1937 [3] — 1939 [4] роках. Рецептури на деякі види борошняних східних солодощів були надані для публікації Центральною лабораторією Московського тресту хлібопечення[5]. Основними центрами виробництв борошняних східних солодощів були закавказькі республіки Азербайджан[6] та Вірменія[7][1].
Розрізняють три групи східних солодощів [8].
Борошняні східні солодощі відрізняються високим вмістом жиру і прянощів [8].
Приклади [8]: Вірменський домашній хліб, Кураб'є бакинське (перське), Кята (єреванська, карабаська), Мютакі шамахінські, Назук солодкий, Нан багдадський, Пахлава (здобна, листкова, сухумська), Трубочки (мигдалеві, горіхові), Шакер-лукум, Шакер-пурі, Шакер-чурек, Югатерт.
Єврейські борошняні солодощі умовно відносять до східних, хоча безліч таких виробів належить євреям-ашкеназі, які проживають в Центральній Європі. Приклади [8]: Бісквіт з корицею [9], Крендель з корицею [10], Земелах[11], Кіхелах[11] ванільний, Струдель з мигдалем та родзинками, Тейглах, Файн-кухен, Цукер-леках[11], Еєр-кіхелах.
Приклади [8]: Али, Заливний мигдаль, Ковбаска вершкова, Нуга (родзинкова, лимонна та мандаринова збивна, фруктова з арахісом), Ойла союзна, Горіх волоський обливаний, Рахат-лукум, Вершкове поліно, Чурчхела (цукрова, фруктова), Шакер нохут, Шербет молочний.
Приклади [2]: Грильяж (мигдалевий, арахісовий, з фундуку), Козинак (соняшниковий, арахісовий, кунжутовий, з волоських горіхів, мигдалю, фундуку, з медом і без), Мигдаль в цукрі, Ногул кінзовий, Парварда, Фешмак, Шекар пендир ванільний.
- ↑ а б Похлёбкин В.В. Восточные сладости // О кулинарии от А до Я. Словарь-справочник. — Мн. : Полымя, 1988. — С. 43—44.
- ↑ а б Товарний словник та 1 957.
- ↑ Товарний словник та тисяча дев'ятсот п'ятьдесят-сім, Список літератури в кінці статті.
- ↑ Кантор, 1939.
- ↑ Плотников П.М., Колесников М.Ф. Национальные сорта // 350 сортов хлебо-булочных изделий. — М.-Л. : Пищепромиздат, 1940. — С. 164.
- ↑ Восточные кондитерские изделия // Азербайджанская кулинария. — Баку : Азернешр, 1982. — С. 151—175.
- ↑ Изделия из теста // Армянская кулинария / Отв. ред. А.С. Пирузян. — Ер. : Айастан, 1983. — С. 160—174.
- ↑ а б в г д Товарний словник, 1957.
- ↑ Кантор та 1 939, Бісквіт з корицею.
- ↑ Кантор та 1 939, Крендель з корицею.
- ↑ а б в Ашкеназы // Большая российская энциклопедия (электронная версия). — 2020. Архівовано з джерела 26 січня 2021