Сім мудреців Греції — Вікіпедія
«Сім мудреців» (грец. οί έπτα σοφοί) — мудреці Давньої Греції, що жили у 7 — 6 ст. до н. е. та викладали свої думки у стислих образних висловах, або гномах.
У різних авторів є різні вказівки як на імена, так і число давньгогрецьких мудреців, так і на приписувані кожному з них вислови. За словами Цицерона, всі вони відрізнялися не тільки видатною моральною силою і глибоким життєвим досвідом, але і проникливістю розуму і ясністю думок. На перший план висувається то політична їх діяльність, то духовна спадщина.
Відмінні риси «Семи мудреців» тісно пов'язані з характером дорійців. Платон називає їх послідовниками, любителями та учнями лакедемонської дисципліни і знаходить подібність між гномічною та лаконською промовою. Чотири з них були, безсумнівно, доричного походження (Піттак, Солон, Клеовул, Періандр), п'ятий — спартанець (Хілон).[1]
Піттак з Мітилени на острові Лесбос, Солон Афінський, Клеовул з Лінда на острові Родос і Періандр Коринфський були законодавцями і військовими, або й володарями своїх рідних міст. Хілон, ефор у Спарті, був найстільки ж відомим своєю політичною далекозорістю, скільки й властивим йому слособом висловлюватися, який отримав від його імені назву Хілонівського. Фалес Мілетський та Біас з Прієни в Карії виступали радниками царів. Деякі виключають з цього списку Періандра Коринфська і називають замість нього іншого мудреця того ж імені, або Місона.
Є легенда про зустріч семи мудреців у Дельфах, де вони вирішили, що наймудрішими є вислови «пізнай самого себе» і «нічого понад міру».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Pittacos_Louvre_Ma_3572.jpg/140px-Pittacos_Louvre_Ma_3572.jpg)
Склад «Семи мудреців» у різних джерелах змінюється, додатково ж він налічує 17 імен у різних комбінаціях. Проте перший список мудреців навів Платон у своєму діалозі «Протагор» (4 ст. до н. е.):
- Піттак з Мітилени, острів Лесбос;
- Солон Афінський;
- Клеовул з Лінда, острів Родос;
- Біас Приєнський;
- Місон Хенейський;
- Фалес Мілетський;
- Хілон зі Спарти.
Але канонічно Місона з цього списку виключали та називали замість нього Періандра Коринфського.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/48/Periander_Pio-Clementino_Inv276.jpg/140px-Periander_Pio-Clementino_Inv276.jpg)
В інших джерелах до «Семи мудреців» також відносились (у тому числі Гіппобот):
- Акусилай;
- Анаксагор з Клазомен;
- Анахарсіс;
- Аріотодем;
- Езоп
- Епіменід;
- Епіхарм;
- Ефор;
- Леофант;
- Памфіл;
- Періандр Коринфський;
- Пісістрат
- Піфагор;
- Ферекід Сіросський.
- «Всьому свій час». (Піттак).
- «Що обурює тебе у ближньому — того не роби сам». (Піттак).
- «Пізнай самого себе». (Фалес).
- «Нічого понад міру». (Солон).
- «Найбільше багатство — нічого не бажати». (Біас).
- «Міра — найкраще за все». (Клеобул).
- «Насолода — смертна, доброчинність — безсмертна». (Періандр).[2]
- «На святкування до друга йди повільно, поспішай, коли він у біді». (Хілон)
- ↑ Енциклопедичний словник Брокгауза та Єфрона. Архів оригіналу за 29 листопада 2009. Процитовано 15 лютого 2009.
- ↑ Історія філософії. Архів оригіналу за 30 листопада 2009. Процитовано 15 лютого 2009.