Іноуе Такехіко — Вікіпедія
Іноуе Такехіко | ||||
---|---|---|---|---|
яп. 井上雄彦 | ||||
![]() | ||||
Народився | 12 січня 1967[1][2][3] (57 років) Окучіd, Каґошіма, Японія | |||
Країна | ![]() | |||
Діяльність | манґака, кінорежисер, сценарист | |||
Alma mater | Kumamoto Universityd | |||
Magnum opus | Slam Dunk, Vagabond, Real і Lost Odysseyd | |||
Нагороди | ||||
Сайт: itplanning.co.jp | ||||
| ||||
Іноуе Такехіко (яп. 井上 雄彦, Inoue Takehiko, нар. 12 січня 1967, Окучіd, Каґошіма) — японський художник манґи. Він найбільш відомий завдяки баскетбольній серії Slam Dunk (1990—1996) та манзі Vagabond, які є одними з найбільш продаваних серій манґи в історії. Багато його робіт присвячено баскетболу, адже сам Іноуе був великим шанувальником цього виду спорту. У 2012 році Іноуе став першим лауреатом культурної премії Asia Cosmopolitan Awards.
Іноуе народився в Ісі, Каґосіма, і з дитинства захоплювався малюванням. Під час початкової та молодшої школи Іноуе приєднався до клубів кендо та баскетболу, ставши капітаном останнього. На третьому курсі середньої школи Іноуе пройшов літній курс у підготовчій школі мистецтва з планом вступу до художнього університету, але такі школи були надто дорогими, тому він пішов до університету Кумамото поблизу свого рідного міста[4]. Там він вивчав літературу. Його публікація у Weekly Shonen Jump привернула увагу редактора Тайдзо Накамури, і у віці 20 років Іноуе кинув коледж, щоб переїхати до Токіо та продовжити кар'єру художника манги[5].
До свого дебюту Іноуе був помічником Цукаси Ходжо у фільмі «City Hunter». Він дебютував у 1988 році, коли Purple Kaede (яп. 楓パープル) з'явився в журналі Weekly Shonen Jump. Він отримав 35-у щорічну премію Тедзука. Його перша серіалізація була в 1989 році з Chameleon Jail, для якої він був ілюстратором історії, написаної Кадзухіко Ватанабе.
Перша справжня слава Іноуе прийшла з його наступною мангою Slam Dunk про баскетбольну команду середньої школи Шохоку. Вона публікувалася у Weekly Shōnen Jump з 1990 по 1996 рік і була продана тиражем понад 170 мільйонів копій по всьому світу[6]. У 1995 році вона отримала 40-ту щорічну премію Shogakukan Manga в категорії сьонен, а у 2007 році була оголошена улюбленою мангою Японії[7]. Slam Dunk був адаптований у 101 епізод аніме-серіалу та чотири фільми. Популярність манги викликала сплеск інтересу до баскетболу серед японської молоді[8], що призвело до того, що Іноуе та його видавець Shueisha створили програму стипендій Slam Dunk у 2006 році[9], а Іноуе отримав подяку від Японської баскетбольної асоціації за допомогу в популяризації баскетболу в Японії[10].
Іноуе запустив Buzzer Beater як вебкомікс у травні 1996 року на веб-сайті Sports-i ESPN (нині J Sports)[11]. Комікс розповідає про баскетбольну команду із Землі, яка намагається змагатися на міжгалактичному рівні. Buzzer Beater був адаптований у 13 епізодах аніме-серіалу у 2005 році. У 2007 році була знята другий сезон з 13 епізодів. Обидва сезони були анімовані TMS Entertainment.
Vagabond була наступною мангою Іноуе, адаптованою з вигаданих розповідей Ейдзі Йосікави про самурая Міямото Мусасі, яку він почав малювати в 1998 році. У 2000 році серіал отримав премію манґи Коданся за загальну мангу[12] та Гран-прі 6-ї церемонії вручення культурних нагород Осаму Тедзука у 2002 році[13], отримавши її разом із колегою-манґакою Кентаро Міурою[14].
Ще працюючи над Vagabond, Іноуе почав малювати Real у 1999 році, свою третю баскетбольну мангу, яка зосереджена на баскетболі на візках. У 2001 році на Японському фестивалі медіа-мистецтва він отримав нагороду Excellence Prize. Іноуе також створив дизайни персонажів для рольової гри Xbox 360 Lost Odyssey на основі вихідного матеріалу, наданого Хіронобу Сакагучі[15]. Сакагуті шукав Іноуе за його талант зображувати «людей» і його здатність «ілюструвати внутрішні емоції персонажа», оскільки метою відеогри було пояснити людей[16].
У березні 2011 року Іноуе намалював великі зображення буддистського чернця Сінрана на дванадцяти складних ширмах для демонстрації в храмі Східний Хонган у Кіото. На картинах зображені Сінран і Хонен, які пробираються через воду з групою послідовників, і зображення Сінрана з птахом[17].
У 2013 році Іноуе опублікував ілюстровані мемуари подорожей про життя та архітектуру Антоніо Гауді під назвою «Пепіта: Такехіко Іноуе зустрічає Гауді», де докладно описує його думки та подорожі Каталонією[18][19].
У 2013 році Міністерство закордонних справ Японії призначило Такехіко Іноуе послом на святкування 400-річчя доброї волі Японії та Іспанії до 31 липня 2014 року[20].
У 2022 році Іноуе дебютував як режисер з аніме-адаптацією своєї манги Slam Dunk під назвою The First Slam Dunk. Іноуе також написав сценарій та історію для фільму[21]. У 2024 році він отримав нагороду за найкращу режисуру та найкращий сценарій за свою роботу на Tokyo Anime Award Festival[22].
- Chameleon Jail (1989—1990)
- Slam Dunk (1990—1996)
- Buzzer Beater (1996—1998)
- Vagabond (1998—2015) (на перерві)
- Real (1999–дотепер)
- Пепіта: Такехіко Іноуе зустрічає Гауді (2013)
- ↑ Lambiek Comiclopedia — Lambiek, 1999.
- ↑ Babelio — 2007.
- ↑ BD Gest'
- ↑ Lehman, Timothy (2005). Manga: Masters of the Art. New York: Collins Design. с. 81. ISBN 978-0-06-083331-2.
- ↑ 漫画家 井上雄彦(いのうえ・たけひこ)さん(3/3). 朝日新聞 DO楽. 9 травня 2009. Архів оригіналу за 28 березня 2010. Процитовано 10 серпня 2022.
- ↑ 6000万部突破、1年で約4倍 新刊18巻の書影初公開". (яп.). Sankei. 6 серпня 2017. Архів оригіналу за 28 лютого 2022. Процитовано 11 лютого 2022.
- ↑ 小学館漫画賞: 歴代受賞者 (яп.). Shogakukan. Архів оригіналу за 29 September 2007. Процитовано 10 August 2022.
- ↑ スポーツとメディアの関係性 (Relation between sports and media). students of Rikkyo University. Архів оригіналу за 3 липня 2006.
- ↑ First Slam Dunk Basketball Scholarship Awarded. Anime News Network. 3 жовтня 2007. Процитовано 13 січня 2015.
- ↑ Japan Basketball Association Awards Slam Dunk's Inoue. Anime News Network. 9 червня 2010. Процитовано 17 червня 2013.
- ↑ Works. itplanning.co.jp. Архів оригіналу за 23 травня 2020. Процитовано 10 серпня 2022.
- ↑ Joel Hahn. Kodansha Manga Awards. Comic Book Awards Almanac. Архів оригіналу за 16 August 2007. Процитовано 21 August 2007.
- ↑ 2002 (6th) Osamu Tezuka Cultural Prizes. The Hahn Library. Архів оригіналу за 30 грудня 2007.
- ↑ 第6回 マンガ優秀賞 三浦建太郎 『ベルセルク』 [Sixth award for excellence in manga, Kentaro Miura's "Berserk"] (яп.). Asahi Shimbun. Архів оригіналу за 16 жовтня 2018. Процитовано 18 липня 2010.
- ↑ 坂口博信、本格発進!. Famitsu Weekly (яп.). № 980. Enterbrain. 15 вересня 2006.
- ↑ Lost Odyssey Post-Release Interview. IGN. 14 лютого 2008. Архів оригіналу за 16 січня 2016. Процитовано 16 січня 2016.
- ↑ Stimson, Eric (1 листопада 2015). Slam Dunk's Takehiko Inoue's Buddhist Folding Screen on Display. animenewsnetwork.com. Anime News Network. Процитовано 18 травня 2023.
- ↑ Inoue, Takehiko (2013). Pepita: Takehiko Inoue Meets Gaudi.
- ↑ East Meets West in a Captivating New Art Book as Viz Media Releases Pepita: Takehiko Inoue Meets Gaudí. animenewsnetwork.com. Anime News Network. 9 квітня 2013. Процитовано 1 листопада 2022.
- ↑ Mikikazu Komatsu. Japanese Foreign Ministry Appoints "Slam Dunk" Manga Author as Japan-Spain Goodwill Ambassador. Crunchyroll.
- ↑ Loo, Egan (13 серпня 2021). Slam Dunk Manga Creator Takehiko Inoue Helms, Pens New Anime Film for Fall 2022. Anime News Network. Архів оригіналу за 13 серпня 2021. Процитовано 13 серпня 2021.
- ↑ Hodgkins, Crystalyn (8 лютого 2024). Oshi no Ko, The First Slam Dunk Win TAAF's Top Awards. Anime News Network. Архів оригіналу за 8 лютого 2024. Процитовано 8 лютого 2024.
- Офіційний сайт (яп.)
- Takehiko Inoue manga в базі даних Media Arts Database (яп.)
- «How 'Slam Dunk' Manga artist brings characters to life»—Стаття на CNN
|