Таласький Ала-Тоо — Вікіпедія
Таласький Ала-Тоо (кирг. Талас Ала-Тоосу; Кирзизький Ала-Тоо, Таласький Алатау) — гірський хребет, розташований у системі Західного Тянь-Шаню. Питома частина хребта розташована на території Киргизстану, частково — у південному Казахстані.
Таласький Ала-Тоо відділяє Талаську долину від інших хребтів і долин Західного Тянь-Шаню і західної частини так званого Внутрішнього Тянь-Шаню.
Довжина Таласького Ала-Тоо становить близько 270 км. Найвищі піки — до 4 482 м — гора Манас.
Геологічна будова хребта представлена переважно метаморфічними сланцями та гранітами, створюючими скелястий гребінь. На частині території хребта є льодовики, що живлять річки Талас та Арись. У відрогах Таласького Алатау беруть свій початок річки (Майдантал і Ойгаінг), які згодом утворюють річку Пскем.
На Талаському Ала-Тоо є кам'янисті високогір'я та високогірні альпійські луки, з характерною рослинністю (субальпійських і альпійських лугів і лісостепів), на яких здійснюється випас худоби.
![]() | Це незавершена стаття з географії Казахстану. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Ця стаття не містить посилань на джерела. (Червень 2022) |
![]() | Це незавершена стаття з географії Узбекистану. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() | Це незавершена стаття з географії Киргизстану. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |