Темна туманність — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/46/Horsehead-Hubble.jpg/250px-Horsehead-Hubble.jpg)
Темна тума́нність — це тип міжзоряної хмари, настільки щільної, що вона поглинає видиме світло, що виходить з емісійних або відбивних туманностей (як, наприклад, туманність Кінська Голова) або зір (наприклад, туманність Вугільний Мішок), що знаходяться за нею.
Поглинають світло частинки міжзоряного пилу, що знаходяться в найхолодніших і найщільніших частинах молекулярних хмар. Скупчення і великі комплекси темних туманностей пов'язані з гігантськими молекулярними хмарами (ГМХ). Ізольовані темні туманності найчастіше бувають глобулами Бока.
Такі хмари мають дуже неправильну форму: у них немає чітко обкреслених меж, інколи вони набувають закручених змієподібних обрисів. Найбільші темні туманності видно неозброєним оком, вони виступають як шматки чорноти на тлі яскравого Чумацького Шляху.
У внутрішніх частинах темних туманностей часто протікають активні процеси: наприклад, народження зірок або мазерне випромінювання.
- Туманність Вугільний Мішок на тлі Чумацького Шляху.
- Випромінювання області H II затемнюється пилом, утворюючи Потрійну туманність.
- Барнард 147, темна туманність в сузір'ї Лебедя.
![]() | Це незавершена стаття з астрономії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- ↑ Волынкина Е. (28 июля 2003). Тёмная туманность VDB 142. РОЛ. Архів оригіналу за 23 березня 2012. Процитовано 5 січня 2009.
- Барнард Е. Е. On the dark markings of the sky, with a catalogue of 182 such objects // Astrophysical Journal. — 1919. — Т. 49, № 1. — С. 1—24.