Зверху (зліва направо): Newborn (пам'ятник), Будівля уряду Косова та пам'ятник Скандербегу, сучасна Приштина, національний парк Гермія, площа Матері Терези та панорамний краєвид міста.
Туризм у Приштині в 2012 році принадив 36 186 іноземних гостей[1], що становило 74,2 %[2] усіх мандрівників, які подорожували Косовом. Іноземні туристи здебільшого приїжджають з таких країн, як Албанія, Туреччина, Німеччина, США, Словенія та Македонія[3]. Серед найбільш відвідуваних місць у Приштині — озеро Батлава й Мармурова печера в Нижнє Гадиме; ці місця також найпопулярніші атракції в Косові.[4]
Приштина найбільш популярна серед туристичних напрямків у Косові[5] та є головною повітряною брамою країни.[6] Кількість іноземних відвідувачів, які гостювали у Приштині протягом 2012 року, зросла більш ніж на 10 тис. відповідно до 2008 року (25 434 особи).[7] У першому кварталі 2013 року в Приштині налічувалося 24 з 102 готелів Косова. Протягом третього кварталу 2013 року використали 18,85 % ліжкомісць у готелях міста. У Приштині було 423 номери з одним ліжком, 268 номерів з двома ліжками, 13 номерів з трьома ліжками, 49 квартир та 6 резиденцій.[8]
З 2009 року Асоціація туризму Косова організовує щорічний ярмарок туризму в Приштині[9], який створений з метою приваблення іноземних туристів до країни. На Міжнародному ярмарку туризму в 2013 році, що відбувся у Токіо, був виставлений стенд, який представляв туристам з Азії атракції Косова, починаючи з Приштини та закінчуючи такими місцями як Печ, Джяковиця та Призрен.[10]
Приштина ― місце, відоме як центр студентів, що приїздять з таких країн, як Албанія, Північна Македонія, Чорногорія та Сербія[11]. Місто поєднує в собі османську та югославську культури.[12] Населення Приштини відоме своєю гостинністю[13][14][15] та релігійною толерантністю,[16][17][18] (в місті живуть переважно мусульмани, але є також католики, православні, люди інших релігій та атеїсти).[19]
У місті під час Другої світової війни переховувалося багато євреїв, чиї кладовища збережені й відкриті для відвідувань.[20][21]
Кав'ярні є репрезентативною іконою Приштини[12][22] ― їх можна знайти майже повсюдно, а також тимчасово на різних фестивалях та подіях. У регіоні Приштини є монастир, занесений до списку Світової спадщини ЮНЕСКО.[23]
У таблиці нижче показано кількість внутрішніх і міжнародних відвідувачів міста та кількість ночей, які вони провели у Приштині з 2008 по 2012 роки. Як видно з таблиці, кількість туристів у Приштині щорічно збільшується.[24]
«Богиня на троні» (відомий косовський археологічний артефакт)
Національний музей Косова має колекцію, яка містить понад 50 тисяч експонатів різних напрямів ― з археології, технології, історії, природи, етнокультури, фольклору, національної спадщини і майже все, що показує історію Косова в різні часи ― від епохи неоліту до сьогодення. У Косовському музеї є велика колекція археологічних та етнографічних артефактів, включаючи неолітичну богиню на теракотовому престолі, знайдену поблизу Приштини у 1956 році[25] та яку зображено на гербі міста. Велика кількість артефактів давнини досі перебуває в Белграді. Музей був розграбований в 1999 році.[26]
Етнографічний музей (Еміна Джику) в Приштині ― це частина Національного музею Косова в Приштині. Розташований у старому житловому комплексі, що складається з чотирьох будинків, два з яких датуються XVIII століттям, а два інші — ХІХ століттям. Концепція Етнографічного музею базується на чотирьох головних темах, що представляють життєвий цикл, який включає народження, життя, смерть та духовну спадщину. Кам'яний дім також є частиною музею, який нині слугує центром сучасного мистецтва.
Приштина містить безліч східних елементів, зокрема мощені дороги,[27] багато мечетей, базарів та відомий монумент Газиместан. Деякі з популярних мечетей в місті: Мечеть Короля (побудована в 1460—1461 роках Султаном Мехмедом II аль-Фатіхом), Мечеть Яшар-паші та Мечеть Чаршия.
Мечеть Чаршия ― це будівля, яка збереглася ще від старої Приштини. Побудована в XV столітті Султаном Баязиді, щоб увічнити перемогу османів у 1389 році. У минулому Чаршия розміщувалася перед накритим базаром Приштини. Нині від старого базара нічого не залишилося ― тільки назва мечеті нагадує про нього. Багато ремонтів і реконструкцій змінили первісний вигляд будівлі, але її основний символ — цеглини на вершині мінаретів стоять збережені вже 600 років.[28] Ця мечеть нині стоїть перед Національним музеєм Косова. Чаршия є унікальною в Європі, адже її верхівка збудована з цегли, а не алюмінію.[29] Мечеть Яшара-паші Біля цієї мечеті є шадирван (тип фонтану, що встановлюють біля мечетей), прикрашений мармуром — це єдиний у Приштині громадський шадирван, який зберігся до наших часів.[30] Поблизу святині розташована годинникова вежа, яка побудована в XIX столітті та має форму шестикутника і висоту 26 метрів.
Мечеть Яшара-паші побудована в шістнадцятому столітті й розташована поруч з мечеттю Чаршия. Згідно з написом, віднайденим у будівлі, будівництво храму закінчилося у 1834 році.[31] Споруда містить дуже незвичний для мечетей елемент, а саме Зірку Давида, яку можна побачити в одному з вікон мечеті (показано на світлині).
Святиня Султана Мураді розташована в селі Мазґит, на 7 кілометрів західніше від Приштини. Вона символічно позначає місце, де загинув Султан Мураді в битві на Косовому полі в 1389 році.[32]
У Приштині є район Великий Базар, який нині є дуже активною зоною центральної частини міста. Хоча значна частина Великого Базару зруйнована в 1950-х роках, проте досі має такий же стиль, як і багато інших базарів, які можна знайти на Балканах.
Приштина зазнала значного впливу Югославії, оскільки була частиною Югославської Федерації протягом декількох десятиліть, увібравши в себе елементи югославського стилю. Деякі з таких будівель можна побачити навіть сьогодні.
Університет Приштини ― державний заклад вищої освіти, розташований у столиці Косова. Заклад має 14 факультетів, розміщених у Приштині, та три відділення в інших містах Косова. Університет Приштини ― албанськомовний заклад вищої освіти, створений після війни в Косові. Він має студентський кампус у Приштині та є головним університетом у Косові.[33][34]
Національна бібліотека Косова ― бібліотечна установа в Косові. Заснована Парламентом Косова з метою збору та збереження інтелектуальної спадщини держави. Колекція бібліотеки є ціннісним скарбом національної, регіональної та світової спадщини. З 1999 року ця центральна бібліотечна установа Косова відома за назвою: «Національна та Університетська бібліотека Косова». Функціонує як центр бібліотечної інформації національного рівня, де збирається та зберігається бібліотечний матеріал, який має велику цінність у культурі, мистецтві та науці держави.[35]
Національна художня галерея Косова заснована 1979 року як культурна установа для розміщення виставок візуального мистецтва та збору цінних творів. Галерея організувала понад 500 виставок.[36] Установа також заохочує молодих художників організовувати власні презентаційні заходи.[37] Національна художня галерея Косова розташована на території кампусу Приштинського університету відразу за Національною та Університетською бібліотекою Косова. Будинок використовувався Національним музеєм Косова.
Пам'ятник Єдності та Братерства має три 15-метрові високі колони, що символізують союз і братерство (улюблене югославське гасло) трьох національностей у Косові (албанців, сербів та чорногорців). В основі колон видно напис «1961», який означає рік заснування цієї пам'ятки.[38]
Палац молоді та спорту «Боро та Раміз» ― це спортивно-розважальний комплекс, який слугує чудовим прикладом для уявлення про планування в югославську епоху, де в одній будівлі було як місце для дискотек, так і концертні та спортивні зали. Нині будівлю перетворили більше на торговий центр, де можна знайти різні магазини,[39] а також майданчик для баскетболу, на якому місцева баскетбольна команда проводить свої тренування.[40]
Бібліотека «Hivzi Sylejmani» ― це міська бібліотека, заснована 1930 року. У 1948 році ця будівля стала бібліотекою міста Приштина.[41]
У Приштині є велика кількість парків. До найпопулярніших відносять Міський парк, Парк Таукбахке, Парк Арберія та найвідоміший ― Національний парк Гермія.[42] Гермія ― місце, де існує різноманітна флора і фауна. Більш як 75 відсотків території вкрито лісами, а її найвища точка лежить на висоті 1050 метрів над рівнем моря.[43] У парку є кілька спортивних майданчиків, пішохідні та велосипедні доріжки, ресторани та басейн.[44]
Пам'ятник «NEWBORN» ― типографічна скульптура й популярна туристична пам'ятка в Приштині, відкрита 17 лютого 2008 року — в день, коли Косово проголосило незалежність від Сербії.[45] Пам'ятник містить англомовне слово «Newborn», прописане великими літерами. Скульптуру спочатку пофарбували в яскраво-жовтий колір. Пам'ятник був перефарбований прапорами держав, які визнали Косово незалежною країною.[46] «Newborn» перемальовується та щорічно відкривається 17 лютого. Пам'ятник здобув велику популярність через міжнародні ЗМІ, які повідомляли про проголошення незалежності Косова. Зображення монумента вмістили на головну шпальту The New York Times.[47] Монумент здобув призові місця на шести великих міжнародних конкурсах у категорії дизайну. На 49-му фестивалі «Clio Awards» пам'ятка дістала нагороду «Silver Clio» за поширення людських чеснот. Також пам'ятник нагороджено Канським золотим левом на 55-му Канському щорічному міжнародному фестивалі реклами, Срібною нагородою Європейського рекламного фестивалю «Eurobest»,[48] став фіналістом LIA (London International Awards).[49]
Археологічний парк у Приштині розміщений перед Національним музеєм Косова. Разом з Етнографічним музеєм є частиною проєкту «Дотримуйтесь жовтої лінії», який має на меті показати культурну спадщину Приштини.[50]
Мармурова печера в Нижнє Гадиме лежить за 20 кілометрів від міста. Має довжину 1276 метрів та чисельні нагромадження вулканічної лави та туфу, які акумулювалися на мармурі ще в період до виникнення долини Косова.[52]
Пам'ятник Скандербегу, встановлений на перетині бульварів Матері Терези і Скандербега, в центрі Приштини ― данина албанському герою, який у п'ятнадцятому столітті боровся з Османами. Статую спроєктував албанський художник Янак Пако в 2001 році.
Приштина ― місце, де відбувається безліч різноманітних заходів та фестивалів, які приваблюють багатьох відвідувачів як місцевих, так і міжнародних.
«KosICT» ― один з найбільших заходів інформаційно-комунікаційних технологій у Косові[53], який уперше проведено 2012 року. Організований групою «STIKK»(Косовська асоціація інформаційних та комунікаційних технологій), яка щороку висвітлює глобальні тенденції інформаційно-комунікаційних технологій, збираючи місцевих, регіональних та міжнародних спікерів.[54]
«Software Freedom Kosova» вперше проведено 2009 року. Це одна з найбільших подій як у Косові, так і в регіоні, з просування безплатного програмного забезпечення з відкритим кодом. Це щорічна подія, яка збирає спікерів і безліч відвідувачів з Косова, регіону та інших місць.[55]
«Startup Weekend Priština» ― щорічна подія, яка триває 54 години без перерви та збирає натхненних людей, що мають ідеї для нових послуг чи продуктів.[56]
Приштинський джазовий фестиваль ― це фестиваль джазової музики, ініційований Іліром Байрі в 2005 році. Проходить у листопаді у приміщенні театру Ода. Дуже багато джазових музикантів з різних куточків світу відвідали цю подію.[57]
Приштинський міжнародний кінофестиваль (PriFilmFest) ― це кінофестиваль, який проводиться щорічно в столиці Косова. На кінофестивалі показують відомі міжнародні фільми, відзняті в Балканському регіоні. Також кінофестиваль привертає увагу до косовської кіноіндустрії. Заснований після проголошення незалежності Косова 2008 року. Перший фестиваль відбувся у 2009 році, на якому ведучою була актриса Ванесса Редґрейв.[58]
Міжнародний фестиваль молодих музикантів (DAM (IFOYMD)) ― це перший подібного роду фестиваль, організований у Косові. Він став традиційним. Уперше відбувся у квітні 2006 року й у ньому взяли участь музиканти з Косова (тоді частина Сербії та Чорногорії), Італії, Німеччини, Албанії та Словенії. Наступного року фестиваль розширився, участь у ньому взяли музиканти з України, Єгипту, Австрії, Великої Британії, Албанії, Болгарії, Хорватії та Косова.[59]
«Skena UP» ― це міжнародний фестиваль студентського кіно й театру, який проводиться щороку.
«Фестиваль 911» ― це фестиваль короткометражних фільмів, які тривають 5–30 хвилин і які зняли режисери регіону; для міжнародних відвідувачів цього фестивалю кінострічки показують з англійськими субтитрами.[60]
Найвідоміша та найзнаковіша страва в Косові ― це флія, яку готують цілорічно, але найбільше споживають влітку. Флія, приготована з сачом, ― це страва традиційної албанської кухні, яку готують здебільшого в гірських районах. Це, безумовно, одна з типових косовських страв, які рекомендують усі місцеві.
Баклава ― одна з традиційних випічок косовської кухні, хоча і є турецького походження. Баклласарем є також традиційною їжею Косова ― це солоний пиріг, який змащується йогуртом і часником.[61]
У Приштині багато барів і кав'ярень[62]. Нічне життя зосереджене переважно на бульварі Матері Терези, дорозі Фехмі Агані та в мікрорайоні Пейтон. Бульвар Матері Терези містить безліч нічних клубів, дискотек та барів[63], де найвідоміший є «Hamam Bar», який пропонує живу джаз-музику та знаковий тим, що увійшов до п'ятірки найкращих ресторанів і барів у світі за дизайном інтер'єру.[64]
Культурна спадщина Приштини є досить різноманітною, тому що територія міста була замешкана ще 10 000 років тому.[65]
Замок Ариляча ― розміщений у селі Ариляч, що за 20 кілометрів на захід від Приштини. Ототожнюється із замком Арія, побудованим у шостому столітті імператором Юстиніаном. Височить над пагорбом Галеш, з якого видно долину Косова як на долоні. Замок побудований у четвертому столітті. Окрім пізніх та середньовічних античних артефактів, у замку є також деякі спорадичні знахідки часів енеоліту, бронзи та дарданського періоду.[66]
Ульпіана була давньоримським[67] містом, яке лежало на території нинішнього Косова. Поселення також назвали Юстініана Секунда.[68] Ульпіана розташована на родючій землі, біля лівого берега річки Грачаница, де неподалік є шахта, яка використовується ще з римських часів. Нині руїни давнього міста лежать приблизно за 9 кілометрів на південний схід від Приштини, неподалік селища Лапле Село.[69] У 1955 році, згідно з Резолюцією за номером «v.E.K.21 / 55», Ульпіану внесено до списку археологічних пам'яток виняткового значення.[70]
↑'Kosovo Museum.' InYourPocket. N.p., n.d. Web. 24 Feb. 2013 <Archived copy. Архів оригіналу за 14 червня 2013. Процитовано 24 лютого 2013.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)>.
↑Rita Ora lights Prishtina with «Shine Ya Light» (Alb. Rita Ora shndrit Prishtinën me «Shine Ya Light»),
↑Prishtina Guide (Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 29. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Prishtina Guide (Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 32. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Representation of educational plans and academic stuff, p. 10 (Alb. Pasqyra e planeve mësimore dhe e personelit akademik),
↑Prishtina Guide (Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 74. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Prishtina Guide. The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. с. 135—139. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Prishtina Guide (Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 135. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Prishtina Guide (Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 65. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Prishtina Guide (Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 107. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Warrander, Gail (2007). Kosovo: The Bradt Travel Guide. Bradt Travel Guides Ltd, 23 high street, chalfont st peter, bucks SL9 9QE, England: The Globe Pequot Press Inc. с. 85–88. ISBN978-1-84162-199-9. Процитовано 18 травня 2013.
↑Prishtina Guide(Alb. Prishtina, udhërrëfyes). The Office of Public Engagement of the Municipality of Prishtina. 2005. с. 23. {{cite web}}: Пропущений або порожній |url= (довідка)
↑Goldsworthy, Adrian Keith; Haynes, Ian; Adams, Colin E. P. (1997). The Roman army as a community. Journal of Roman Archaeology. с. 100. ISBN1887829342.
↑Perseus edu, "Iustiniāna,1.Prima, a town in Illyria, near Tauresium, was the birthplace of Justinian, and was built by that emperor. It became the residence of the archbishop of Illyria, and, in the Middle Ages, of the Servian kings.2.Secunda, also a town in Illyria, previously called Ulpiana, was enlarged and embellished by Justinian. "