Тягле — Вікіпедія
Тягле | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
50°22′42″ пн. ш. 30°38′54″ сх. д. / 50.37833° пн. ш. 30.64833° сх. д.Координати: 50°22′42″ пн. ш. 30°38′54″ сх. д. / 50.37833° пн. ш. 30.64833° сх. д. | ||||
Розташування | ||||
Країна | ![]() | |||
Регіон | Київ | |||
Геологічні дані | ||||
Група озер | Осокорківські озера | |||
Розміри | ||||
Площа поверхні | 137 га | |||
Глибина макс. | 37 м | |||
Довжина | 1,9 км | |||
Ширина | 1,05 км | |||
Вода | ||||
Басейн | ||||
Країни басейну | Україна | |||
Інше | ||||
Міста та поселення | Київ | |||
![]() | ||||
| ||||
![]() |
Тягле (також Мала́ Вирлиця) — одне з найбільших озер, що умовно включається до групи Осокорківських озер.
Розташованих на півдні лівобережної частини Києва. Друга назва — «Мала Вирлиця». Озеро розташоване на луках південніше від провулку Колекторного.
Утворилося озеро внаслідок робіт з намиву території під забудову житлових масивів Позняки і Осокорки на місці неглибокої природної водойми, колись оточеної болотами і пізніше — торфорозробками, де згодом утворився кар'єр по забору піску. У 1994 році, під час повені, води, що розлилися, затопили кар'єр, утворивши озеро у сьогоднішньому вигляді. Озеро зарибнене, обладнані зони відпочинку.
- Озеро Тягле. Невелика затока. 22 липня 2020 року
- Озеро Тягле. Невелика затока. 12 липня 2020 року
- Птахи озера Тягле. Пірникоза велика. 21 березня 2019 року
- Птахи у малій затоці на озері Тягле. Лиска (молодий птах). 12 липня 2020 року
У озері Тягле зареєстровано наступні види риб: плітка звичайна, короп, краснопріка звичайна, гірчак європейський, верховодка, плоскирка європейська, лящ, окунь, щука, судак звичайний, сонячний окунь, сом європейський, бичок пісочник, бичок головач, щипавка звичайна. Серед пелагічних видів домінують верховодка та гірчак європейський, серед придонних - бичок пісочник.
Наявність зазначених угруповань, а також численних мілководь, зокрема у південній частині водойми приваблює значну кількість птахів, значну частку яких становлять птахи-іхтіофаги, зокрема пірникоза велика, мартин звичайний, крячок річковий, мартин жовтоногий, баклан великий, чапля сіра, чепура велика, бугайчик. У прибережних заростях та вздовж берегів трапляються очеретянки (велика, чагарникова, лучна), синьошийка, вусата синиця, синиця ремез, баранець звичайний, набережник, коловодник лісовий, коловодник болотяний, лиска, водяна курочка. Під час міграцій на акваторії реєструються численні зграї водоплавних (чирянка велика, чирянка мала, нерозень, широконіска, попелюх, чернь чубата, чернь морська, крех середній, крех великий, крех малий, гоголь, гагара чорношия, лебідь шипун, пірникоза сірощока, пірникоза чорношия, пірникоза мала, пірникоза червоношия) аероводних (крячок малий, крячок чорний, крячок білощокий, крячок білощокий, мартин сивий) птахів [1].
![]() | Це незавершена стаття про Київ. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- ↑ Kovalenko, Yu.; Prychepa, M. (2021). Species composition of waterfowl and semi-aquatic birds of individual lakes in Kiev as an indicator of the general state of the environment. Ecological Sciences. Т. 34, № 7. с. 192—199. doi:10.32846/2306-9716/2021.eco.7-34.32. ISSN 2306-9716. Процитовано 27 січня 2024.