Тітка — Вікіпедія
Ті́тка, діал. тета[1], тю́тка, ць́оця, цьо́тка, розм. тьотя[2] — жінка по відношенню до дітей брата або сестри, а також до дітей брата або сестри свого чоловіка = сестра батька або матері, або дружина дядька.
Українське тітка, тета походить від прасл. *teta[3]. Варіанти цьоця, цьотка запозичені з польської (ciocia, ciotka), варіант тьотя — з російської (тётя) мови[3].
Стрийна — жінка батькового брата або тітка по батькові, сестра батька.
Вуйна, вуянка[4] — жінка брата матері або тітка по матері, сестра матері.[5]
- ↑ Тета // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Тьотя // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ а б Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2006. — Т. 5 : Р — Т / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 704 с. — ISBN 966-00-0785-X.
- ↑ зустрічається, зокрема, в Язловці, Передмісті, Броварах
- ↑ у Нижневі словом вуйно звертаються також і до сестри батька
- Терміни генеалогії.
- Ступені спорідненості і ступеня властивості[недоступне посилання з травня 2019]