Т-хелпер 17 — Вікіпедія
Т-хелпери 17 (Th17) — тип CD4-позитивних Т-лімфоцитів (Т-хелперів), характерною особливістю яких є продукція проінфламаторного цитокіну інтерлейкін 17 (IL-17). Розвиток Th17 відрізняється від розвитку Т-хелперів 1-го та 2-го типів. Клітини Th17 відіграють важливу роль у підтримці барьерної функції слизових оболонок завдяки активації нейтрофілів та інших імунних клітин. Відомо, що зниження кількості клітин Th17 на слизовій оболонці сприяє розвитку хронічного запалення, та, в особливості, грибковим інфекціям. В той же час клітини цього типу можуть сприяти розвитку аутоімунних і запальних захворювань. Продукція і активність Th17 в організмі тісно пов'язана з Т-регуляторними лімфоцитами, і сигнали, які стимулюють дифференціацію Th17, фактично блокують розвиток циркулюючих Т-регуляторних клітин.[1]
Найбільше значення для формування та розвитку клітин Th17 як у миші, так і у людини мають такі цитокіни як Трансформуючий фактор росту бета (TGF-β), Інтерлейкін-6 (IL-6), інтерлейкін-21 (IL-21) та інтерлейкін-23 (IL-23). При цьому ключовими факторами, від активністі яких залежить диференціація клітин Th17, є регулятор транскрипції Stat3, RORγ і RORα (англ. RAR related orphan receptor C).[2] клітини Th17 диференціюються, коли наївні Т-лімфоцити піддаються впливу цитокінів, згаданих вище; ці цитокіни постачаються активованими антигенпрезентуючими клітинами (АПК) після контакту з патогенами.[3] Було показано, що інтерферон гамма (IFNγ) й інтерлейкін-4, основні стимулятори диференціювання Т-хелперів1-го і 2-го типу відповідно, пригнічують розвиток Th17.[джерело?]
Клітини Th17 відіграють важливу роль в набутому імунітеті, забезпечуючи захист організму від патогенів. Основними ефекторними цитокінами Th17 є IL17A, IL17F, IL21 і IL22[4], а також гранулоцитарно-макрофагальний колонієстимулюючий фактор (ГМ-КСФ). Цитокіни родини IL-17 (IL17А та IL17F) активують клітини вродженої імунної системи (насамперед, епітеліальні клітини), викликаючи синтез гранулоцитарного колонієстимулюючого фактору та IL8. Це призводить до активного залучення нейтрофілів до місця вторгнення патогену. Таким чином, клітини Th17 можна розглядати як одну з трьох основних ланок ефекторних Т-лімфоцитів, так як ці клітини беруть участь у регуляції нейтрофілів, в той час як Th2-клітини регулюють еозинофіли, базофіли й тучні клітини, а Th1-клітини регулюють активність макрофагів і моноцитів. Таким чином, три типи Т-хелперів можуть впливати на мієлоїдну ланку імунної системи, яка значною мірою несе відповідальність за вроджений захист проти патогенів.
Клітини Th17 відіграють роль у зменшенні розмірів пухлин у мишей.[5][6] В той же час Th17 можуть сприяти розвитку пухлин у мишей з запаленням кишечнику.[7] Як і інші Т-хелпери, лімфоцитити Th17 тісно взаємодіють з B-лімфоцитами у ході імунної відповіді на патогени. При цьому активність клітин Th17 може стимулювати антитілоутворення B-лімфоцитами.
Порушення регуляції клітин Th17 пов'язано з аутоімунними порушеннями і запаленням. У випадку аутоімунних захворювань надлишкова активація клітин Th17 сприяє розвитку неадекватного запалення у відповідь на аутоантиген, як у випадку ревматоїдного артриту. Також було показано, що лімфоцити Th17 необхідні для підтримання імунітету слизових оболонок. У ВІЛ-інфекції втрата популяції клітин Th17 може сприяти розвитку хронічних інфекцій.
Активна форма вітаміну D (1,25-Дигидроксивитамин D3) здатна значно знизити продукцію цитокінів IL-17A і IL-17Ф. Таким чином, активна форма вітаміну D є прямим інгібітором диференціювання Th17-лімфоцитів[8]. Пероральне введення вітаміну Д3 було запропоновано в якості перспективного засобу лікування захворювань, опосередкованих збільшенням активності Th17-лімфоцитів. Було показано, що у молодих пацієнтів з астмою використання 1,25-Дигидроксивитамин-D3-стимульованих дендритних клітин значно знижує відсоток Th17-клітин, а також IL-17.[9]
- ↑ Hartigan-O'Connor, Dennis J.; Hirao, Lauren A.; McCune, Joseph M.; Dandekar, Satya (2011-5). Th17 cells and regulatory T cells in elite control over HIV and SIV. Current opinion in HIV and AIDS. Т. 6, № 3. с. 221—227. doi:10.1097/COH.0b013e32834577b3. ISSN 1746-6318. PMC 4079838. PMID 21399494. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) - ↑ Ivanov, Ivaylo I.; McKenzie, Brent S.; Zhou, Liang; Tadokoro, Carlos E.; Lepelley, Alice; Lafaille, Juan J.; Cua, Daniel J.; Littman, Dan R. (22 вересня 2006). The orphan nuclear receptor RORgammat directs the differentiation program of proinflammatory IL-17+ T helper cells. Cell. Т. 126, № 6. с. 1121—1133. doi:10.1016/j.cell.2006.07.035. ISSN 0092-8674. PMID 16990136. Процитовано 9 червня 2018.
- ↑ Guglani, Lokesh; Khader, Shabaana A. (2010-3). Th17 cytokines in mucosal immunity and inflammation. Current opinion in HIV and AIDS. Т. 5, № 2. с. 120—127. doi:10.1097/COH.0b013e328335c2f6. ISSN 1746-6318. PMC 2892849. PMID 20543588. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) - ↑ Zambrano-Zaragoza, José Francisco; Romo-Martínez, Enrique Jhonatan; Durán-Avelar, Ma. de Jesús; García-Magallanes, Noemí; Vibanco-Pérez, Norberto (2014). Th17 Cells in Autoimmune and Infectious Diseases. International Journal of Inflammation (англ.). Т. 2014. с. 1—12. doi:10.1155/2014/651503. ISSN 2090-8040. PMC 4137509. PMID 25152827. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) Обслуговування CS1: Сторінки із непозначеним DOI з безкоштовним доступом (посилання) - ↑ Muranski, Pawel; Boni, Andrea; Antony, Paul A.; Cassard, Lydie; Irvine, Kari R.; Kaiser, Andrew; Paulos, Chrystal M.; Palmer, Douglas C.; Touloukian, Christopher E. (15 липня 2008). Tumor-specific Th17-polarized cells eradicate large established melanoma. Blood. Т. 112, № 2. с. 362—373. doi:10.1182/blood-2007-11-120998. ISSN 1528-0020. PMC 2442746. PMID 18354038. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) - ↑ Martin-Orozco, Natalia; Muranski, Pawel; Chung, Yeonseok; Yang, Xuexian O.; Yamazaki, Tomohide; Lu, Sijie; Hwu, Patrick; Restifo, Nicholas P.; Overwijk, Willem W. (2009-11). T Helper 17 Cells Promote Cytotoxic T Cell Activation in Tumor Immunity. Immunity. Т. 31, № 5. с. 787—798. doi:10.1016/j.immuni.2009.09.014. ISSN 1074-7613. PMC 2787786. PMID 19879162. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) - ↑ Wu, Shaoguang; Rhee, Ki-Jong; Albesiano, Emilia; Rabizadeh, Shervin; Wu, Xinqun; Yen, Hung-Rong; Huso, David L.; Brancati, Frederick L.; Wick, Elizabeth (2009-9). A human colonic commensal promotes colon tumorigenesis via activation of T helper type 17 T cell responses. Nature Medicine. Т. 15, № 9. с. 1016—1022. doi:10.1038/nm.2015. ISSN 1546-170X. PMC 3034219. PMID 19701202. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) - ↑ Chang, Jae-Hoon; Cha, Hye-Ran; Lee, Dong-Sup; Seo, Kyoung Yul; Kweon, Mi-Na (23 вересня 2010). 1,25-Dihydroxyvitamin D3 Inhibits the Differentiation and Migration of TH17 Cells to Protect against Experimental Autoimmune Encephalomyelitis. PLOS ONE (англ.). Т. 5, № 9. с. e12925. doi:10.1371/journal.pone.0012925. ISSN 1932-6203. PMC 2944871. PMID 20886077. Процитовано 9 червня 2018.
{{cite news}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з PMC з іншим форматом (посилання) Обслуговування CS1: Сторінки із непозначеним DOI з безкоштовним доступом (посилання) - ↑ Hamzaoui, Agnes; Berraïes, Anissa; Hamdi, Besma; Kaabachi, Wajih; Ammar, Jamel; Hamzaoui, Kamel (2014-11). Vitamin D reduces the differentiation and expansion of Th17 cells in young asthmatic children. Immunobiology. Т. 219, № 11. с. 873—879. doi:10.1016/j.imbio.2014.07.009. ISSN 0171-2985. Процитовано 9 червня 2018.