Фарингіт — Вікіпедія
Фарингіт | |
---|---|
![]() Фарингіт. Гіперемована задня стінка глотки | |
Спеціальність | оториноларингологія |
Препарати | цефаклор[1], цефдиторен[1], азитроміцин[1][2], цефуроксим[1], цефдинір[1], цефпрозил[1], цефалексин[1], dirithromycind[1], цефадроксіл[1], гвайфенезин[1], кларитроміцин[1][2], цефтібутен[1], cefpodoxime proxetild[1], ібупрофен[2], levofloxacin hemihydrated[2], цефподоксим[3], цефпрозил[4], цефдинір[5], бензидамін[6], dyclonined[7], цефаклор[8] і cefditoren pivoxild[9] |
Класифікація та зовнішні ресурси | |
МКХ-11 | CA02 |
DiseasesDB | 24580 |
MeSH | D010612 |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Streptococcal_pharyngitis.jpg/220px-Streptococcal_pharyngitis.jpg)
Фарингі́т (лат. Pharyngitis) — запалення слизової оболонки та лімфоїдної тканини глотки. Часто є симптомом захворювань респіраторної системи.
Одною з причин фарингіту вважають вдихання холодного чи забрудненого повітря, вплив хімічних подразників (спирт, тютюн). Інфекційний фарингіт може бути породжений різноманітними мікроорганізмами — стафілококами, стрептококами, а також вірусами (грипу, парагрипу, аденовіруси, грибками роду Candida тощо).[10] Іноді фарингіт розвивається внаслідок поширення інфекції з якого-небудь прилеглого до глотки вогнища запалення. Так розвивається вторинний фарингіт при синуситі, риніті, карієсі зубів.
Розрізняють гострий та хронічний фарингіт. Гострий фарингіт розвивається безпосередньо після впливу на слизову оболонку глотки агресивного чинника (інфекції, подразнення газом тощо). Перебіг гострого фарингіту доброякісний. Хронічний фарингіт може бути наслідком нелікованого гострого фарингіту, а також самостійним захворюванням, яке виникає при тривалому подразненні слизової оболонки глотки. У розвитку хронічного фарингіту відрізняються фази ремісії та загострення.
Основні прояви фарингіту залежать від фази захворювання. При гострому фарингіті з'являється біль у горлі або інші неприємні відчуття при ковтанні, виділення слизу та гною. Гострий фарингіт часто є самостійним захворюванням, яке розвивається після переохолодження, прийому холодної чи занадто гарячої їжі. Може спостерігатися незначне підвищення температури. Коли фарингіт є супутнім захворюванням при іншій хворобі, тоді разом з проявами фарингіту є симптоми основного захворювання (кір, скарлатина, грип тощо). У таких випадках важливим моментом слід вважати визначення першочергового захворювання з метою надання адекватного лікування.
При огляді горла (фарингоскопії) визначається сильне почервоніння слизової горла. В окремих випадках можливі виразкування. Також слід відрізняти гострий фарингіт від гострого тонзиліту. Гострий тонзиліт має локальне запалення, тоді як при фарингіті запальний процес приймає розлитий характер. Можливі поєднання фарингіту з тонзилітом (тонзилофарингіт).
При хронічному фарингіті симптоми хвороби менш виражені. Хворий скаржиться на відчуття першіння в горлі, сухий кашель. При загостренні симптоми хронічного фарингіту нагадують такі як при гострому фарингіті.
Лікування фарингіту передбачає в першу чергу усунення факторів, які спровокували захворювання. У випадку бактеріального фарингіту це досягається шляхом антибіотикотерапії, у випадку фарингіту, спричиненого подразнюючими чинниками — вдихання пилу, диму, випарів хімічних речовин — усунення дії цих чинників і використання засобів індивідуального захисту. Для успішного лікування фарингіту необхідна відмова від тютюнопаління. Будь-яке медикаментозне лікування фарингіту повинне проходити під контролем лікаря.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п NDF-RT
- ↑ а б в г Drug Indications Extracted from FAERS — doi:10.5281/ZENODO.1435999
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Inxight: Drugs Database
- ↑ Choby BA (March 2009). Diagnosis and treatment of streptococcal pharyngitis. Am Fam Physician. 79 (5): 383—90. PMID 19275067. Архів оригіналу за 8 лютого 2015. Процитовано 14 травня 2016.
- Оториноларингологія: підручник / Д.І. Заболотний, Ю.В. Мітін, С.Б. Безшапочний, Ю.В. Дєєва. — 4-е видання. –. Київ: Медицина, 2020. — 472 с.+ 38 к.с. ISBN 978-617-505-825-1 (Хвороби глотки:Гострий фарингіт, Хронічний фарингіт: С.?)
- Хронічний фарингіт: (катарал., гіпертроф., атроф.) / А.А.Лайко, О.Ф.Мельников, А.С.Журавльов [та ін.]. – К.: Логос, 2011. – 140 с.
- Linder J.A., Chan J.C., Bates D.W. (2006) Evaluation and treatment of pharyngitis in primary care practice: the difference between guidelines is largely academic. Arch. Intern. Med., 166(13): 1374–1379.
- Bisno A.L. (1996) Acute pharyngitis: etiology and diagnosis. Pediatrics, 97(6 Pt. 2): 949–954.
- Клінічні рекомендації з діагностики, лікування та профілактики ГРВІ у дітей раннього віку : навчальний посібник / С. О. Мокія-Сербіна, Н. В. Василенко, Т. В. Литвинова, В. А. Шелевицька ; ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» ; МОЗ України. – 2-е вид., стереотип. – Кривий Ріг: Вид. Р. А. Козлов, 2015. – 158 с. Ел.джерело [Архівовано 16 вересня 2021 у Wayback Machine.] ISBN 978-617-7104-37-6 (С.16-17,46,69,83-95)
![]() | Це незавершена стаття з медицини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |