Хлортетрациклін — Вікіпедія
![]() | |
Систематична назва (IUPAC) | |
(4S,4aS,5aS,6S,12aS,Z)-2-[amino(hydroxy)methylene]-7-chloro-4-(dimethylamino)-6,10,11,12a-tetrahydroxy-6-methyl-4a,5,5a,6-tetrahydrotetracene-1,3,12(2H,4H,12aH)-trione | |
Ідентифікатори | |
Номер CAS | |
Код ATC | |
PubChem | ? |
Хімічні дані | |
Формула | C22H23ClN2O8 |
Мол. маса | 478,88 г/моль |
SMILES | & |
Фармакокінетичні дані | |
Біодоступність | 30% |
Зв'язування | 50 to 55 % |
Метаболізм | печінка (75 %) |
Період напіврозпаду | від 5.6 до 9 годин |
Виділення | нирки та жовчні шляхи |
Терапевтичні застереження | |
Кат. вагітності | ? |
Лег. статус | |
Шляхи введення | перорально, зовнішньо, внутрішньовенно, |
Хлортетрациклі́н (ауреоміцин) — антибіотик, який виробляє бактерія Streptomyces aureofaciens. Перший синтезований тетрациклін (1945 рік). Пригнічує життєдіяльність багатьох хвороботворних мікроорганізмів.
Не виробляють в країнах світу через моральну застарілість. Вилучений з реєстру медичних препаратів в Україні.
Застосовували при запаленні легень, шигельозі, бруцельозі, поворотному тифі тощо. Його приймали всередину; вводили також внутрішньовенно та внутрішньом'язово.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.