Цифровий сигнал — Вікіпедія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Digital.signal.svg/220px-Digital.signal.svg.png)
Цифрови́й сигна́л — дискретний сигнал з певним значенням інформативного параметра, яке визначається у цифровій формі. Цифрові сигнали є цифровим зображенням дискретного сигналу, який часто видобувається шляхом квантування аналогового сигналу.
В комп'ютерах та інших цифрових системах, цифровий сигнал є хвилею, що переключається між двома рівнями напруги (0 та 1). У більшості комп'ютерних програм цифровий сигнал зображається у вигляді двійкових чисел і тому точність квантизації вимірюється у бітах. Так, наприклад, 4-бітова система забезпечить підтримку 24 = 16 дискретних значень, 7-бітова — 27 = 128, 16-бітова — 216 = 65536 дискретних значень і т. д.
Цифрові технології отримали широке розповсюдження у 1990-ті роки і включають у себе різноманітні медіа пристрої. Сучасні телекомунікації та побутова електроніка працює майже виключно на цифрових технологіях.
Термін цифровий сигнал має відповідні значення в різних контекстах.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/5PAMlevels.png/220px-5PAMlevels.png)
В цифровій електроніці цифровий сигнал це послідовність імпульсів[en] (сигнал в імпульсно-амплітудній модуляції[en]), тобто. послідовність електричних імпульсів квадратної форми із фіксованою довжиною, кожен з яких може займати один із рівнів амплітуди, яких можлива дискретна кількість.[1][2] Особливим випадком є логічний сигнал або двійковий сигнал, який змінюється між високим і низьким рівнем сигналу.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Digital.signal.discret.svg/220px-Digital.signal.discret.svg.png)
В цифровій обробці сигналів, цифровий сигнал подається дискретизованим і квантованим фізичним сигналом. Цифровий сигнал є абстрацією, яка дискретна у часі і амплітуді. Значення сигналу існує лише в регулярних часових інтервалах, оскільки лише в ці квантовані моменти часу значення відповідного фізичного сигналу є важливими для подальшої цифрової обробки. Цифровий сигнал це послідовність кодів отриманих із кінцевого набору значень.[3] Цифровий сигнал може зберігатися, оброблюватися чи передаватися фізично як сигнал імпульсно-кодової модуляції (ІКМ).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Frequenzumtastung.jpg/220px-Frequenzumtastung.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8e/AMI-code.png/220px-AMI-code.png)
У цифровому передаванні даних, цифровий сигнал представлений неперервним у часі фізичним сигналом a, що чергується між дискретною кількістю форм хвилі,[4] і представляє бітовий потік. Форма хвилі сигналу залежить від схеми передачі, яка може бути або схемою кодування; або схемою модуляції. Така модульована носієм синусова хвиля вважається цифровим сигналом у літературі із цифрового зв'язку і передавання даних,[5], але в електроніці і комп'ютерних мережах розглядається як перетворений у аналоговий сигнал бітовий потік.[6]
У системах зв'язку, як правило присутні джерела перешкод, які вносять шум у сигнал, що часто є суттєвою проблемою. Ефект інтерференції, як правило, зводять до мінімуму за допомогою фільтрації зашумлених сигналів, наскільки це можливо, а також використовують надмірність інформації. Основною перевагою цифрових сигналів в системах зв'язку завадостійкість при дії шуму, і можливість в багатьох випадках використовувати стиснення даних, як наприклад із радіо та відеоданими, що дозволяє значно зменшити необхідну пропускну здатність засобів комунікації.
Перевагами цифрового сигналу над аналоговими є[7]. :
- більша захищеність від дії шумів, наводок і перешкод;
- невеликі відхилення від дозволених значень ніяк не викривляє цифровий сигнал, так як завжди існують зони допустимих відхилень;
- дозволяє складнішу і багатоступеневу обробку
- більш довге зберігання без втрат
- якісніша передача
- цифрові пристрої легше проектувати, відлагоджувати. Їхня поведінка більш точно прогнозується та розраховується.
Цифровий сигнал[7] передає інформацію кількома (переважно двома) своїми рівнями і зміною цих рівнів, а аналоговий більш ємний, оскільки несе інформацію кожним поточним своїм значенням. Крім того, цифровий сигнал потребує перебування в певному рівні деякий період часу, інакше його неможливо буде розпізнати. Тому цифрові пристрої працюють повільніше за аналогові і швидкість передачі та обробки інформації аналоговими пристроями завжди може бути більшою.
- ↑ B. SOMANATHAN NAIR, Digital electronics and logic design 2002: «Цифрові сигнали це імпульси фіксованої ширини, які приймають лише один із двох рівнів амплітуди.»
- ↑ Joseph Migga Kizza, Computer Network Security 2005
- ↑ Vinod Kumar Khanna, Digital Signal Processing, 2009: Цифровий сигнал це особлива форма сигналу у дискретному часі, який є дискретним у часі та амплітуді, для передачі якого кожному значенню (кванту) сигналу у дискретному часі дозволяється приймати скінченну множину значень (квантування), яким присвоюється числовий символ відповідно до кодування … Цифровий сигнал це послідовність або список чисел, що складають скінченну множину.
- ↑ Analogue and Digital Communication Techniques: «A digital signal is a complex waveform and can be defined as a discrete waveform having a finite set of levels»
- ↑ J.S.Chitode, Communication Systems[недоступне посилання], 2008: «Коли цифровий сигнал передається на довгу відстань, необхідно застосовувати CW модуляцію.»
- ↑ Fred Halsall, Computer Networking and the Internet: «Для того, щоб передати цифровий сигнал по аналоговій абонентській лінії, необхідно використовувати модульовану передачу; що є електричним сигналом, який передає двійковий бітовий потік початкового (цифрового) виходу, який спершу необхідно перетворити у аналоговий сигнал сумісний із (телефонним) голосовим сигналом.»
- ↑ а б Лекція 1: Базові поняття цифрової електроніки [Архівовано 28 квітня 2012 у Wayback Machine.]// Intuit.ru (рос.)
![]() | Це незавершена стаття про інформаційні технології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |