Шеллефтеельвен — Вікіпедія
Шеллефтеельвен | |
---|---|
66°48′56″ пн. ш. 16°07′06″ сх. д. / 66.8155555555837850° пн. ш. 16.11833333336077700° сх. д. | |
Витік | озеро Ікес'яуре на кордоні між Швецією і Норвегією |
• координати | 66°53′48″ пн. ш. 16°02′55″ сх. д. / 66.8969417° пн. ш. 16.0488500° сх. д. |
Гирло | Ботнічна затока |
• координати | 64°41′54″ пн. ш. 21°12′15″ сх. д. / 64.6985194° пн. ш. 21.2041861° сх. д. |
Країни: | ![]() |
Прирічкові країни: | Швеція |
Регіон | Вестерботтен |
Довжина | 410[1] |
Площа басейну: | 11731 км²[2] |
Середньорічний стік | 162,5 м³/с |
Притоки: | Q1358333? |
Водойми в руслі | Стураван, Гурнаван, Удд'яур і Sädvajaured |
![]() | |
![]() |
Шеллефтеельвен[3] (швед. Skellefte älv, також Skellefteälven) — річка на півночі Швеції. Довжина 410 км, площа басейну 11731 км². Бере початок з озера Ікес'яуре, біля кордону Швеції й Норвегії. Тече з північного заходу на південний схід по Норландському узгір'ю, проходить через низку озер, зокрема — через Хурнаван, Удд'яур, Стураван, утворюючи пороги й водоспади, у нижній течії проходить приморською рівниною. Впадає у Ботнічну затоку Балтійського моря. Живлення переважно снігове, витрата води більша влітку, менша — взимку. Середня витрата води близько 162,5 м³/с. Неподалік від гирла — приблизно за 7 км від нього — розташований морський порт Шеллефтео.
На річці побудовано каскад ГЕС: мала ГЕС Слагнас, ГЕС Bastusel, ГЕС Grytfors, ГЕС Gallejaur, ГЕС Варгфорс, ГЕС Ренгард, ГЕС Батфорс, ГЕС Фіннфорс, ГЕС Гранфорс, ГЕС Кронгфорс, ГЕС Селсфорс, ГЕС Квістфорсен.
- ГЕС Варгфорс на Шеллефтеельвен, комуна Нурше. Фото 1967 року.
- ↑ Skellefteälven на сайті Nationalencyklopedin — сайт шведської «Національної енциклопедії».
- ↑ Christina Thoms-Hjärpe. Län och huvudavrinningsområden i Sverige [Архівовано 2013-11-09 у Wayback Machine.]. — Faktablad nummer 10. — Norrköping: Sverige Meteorologiska och Hydrologsska Institut. — November, 2002. (швед.) на сайті SMHI Шведського інституту метеорології й гідрології.
- ↑ Данія, Норвегія, Фінляндія, Швеція. Карта 1:8 000 000. // Атлас світу. — Київ: ДНВП «Картографія». — 2008. С. 64 — 65.