Ювілейний (аеропорт) — Вікіпедія
Аеропорт «Ювілейний» | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
ІАТА: немає • ICAO: UAON | |||||||||||
Загальні дані | |||||||||||
46°03′ пн. ш. 63°13′ сх. д. / 46.050° пн. ш. 63.217° сх. д.Координати: 46°03′ пн. ш. 63°13′ сх. д. / 46.050° пн. ш. 63.217° сх. д. | |||||||||||
Тип | експериментальний | ||||||||||
Власник | Казахстан | ||||||||||
Обслуговує | |||||||||||
Розташування | |||||||||||
Висота над р. м. | 100 м / 328 фт | ||||||||||
Вебсайт | khrunichev.ru | ||||||||||
Злітно-посадкові смуги | |||||||||||
| |||||||||||
![]() |
Ювілейний — аеропорт у Кизилординській області Казахстану, який обслуговує космодром Байконур. Розташований у північній частині космодрому, за 40 км на північний захід від міста Байконур (на майданчику 251 космодрому Байконур) у пустельному урочищі Ушкизил.
Летовище «Ювілейний» — позакласне, здатне приймати всі типи літаків (включаючи Ан-225 «Мрія»). Сюди вантажопасажирськими спецрейсами з Росії та інших країн доставляють космічні апарати (для підготовки та запуску з космодрому) та адміністративно-технічний персонал підприємств аерокосмічної промисловості, а також гостей космодрому та представників ЗМІ.
Це летовище було побудоване на початку 1980-х як посадковий комплекс для дослідно-конструкторських робіт за програмою багаторазового космічного корабля «Буран» (який і зробив тут посадку в листопаді 1988 року після єдиного космічного польоту).
Постанова Уряду СРСР про створення посадочного комплексу для космічного корабля «Буран» була прийнята в жовтні 1977 року, напередодні 60-ї річниці Жовтневого перевороту, в зв'язку з цим летовище отримало назву «Ювілейний». Головним розробником посадкового комплексу було призначено НВО «Блискавка», а проектування об'єктів комплексу здійснював 20-й Центральний проектний інститут Міністерства Оборони СРСР.[1]
У 1979 році було розпочато будівництво аеродрому силами військових будівельників (130-е управління інженерних робіт). ЗПС аеродрому довжиною 4500 м і шириною 84 м збудована з монолітного високоміцного бетону М-600 товщиною від 26 до 32 см на піскоцементній підставі товщиною від 18 до 22 см. Площа побудованого аеродромного покриття склала 980400 кв. метрів, загальний обсяг земляних робіт — близько 2 млн куб. метрів ґрунту. Перша черга об'єктів аеродрому була здана в експлуатацію в листопаді 1982 року.
Перша посадка повітряного судна на руліжні доріжки аеродрому була зроблена у лютому 1980 року (вертоліт Мі-8 зі складу авіаполку космодрому, який базувався на аеродромі «Крайній»), перша посадка на ЗПС аеродрому — 29 січня 1982 року (літак Ан-26 авіаполку космодрому). Перше транспортування на Байконур елементів багаторазової космічної системи «Енергія» — «Буран» літаком ВМ-Т відбулося 8 квітня 1982 року.
В 1980-х здійснено понад 150 польотів літака ВМ-Т з доставки на Байконур всіх елементів великогабаритних космічних комплексів «Енергія» і «Буран». Космічні кораблі «Буран» перевозилися літаком ВМ-Т на аеродром «Ювілейний» з підмосковного аеродрому Раменське, а блоки ракети-носія «Енергія» — з куйбишевського аеродрому Безім'янка.
Аеродром належав Міністерству Оборони. Після розпаду СРСР аеродром кілька років не експлуатувався, був покинутий і частково розграбовано. В 1995 році виникла необхідність реконструкції аеродрому з метою прийому важких літаків із США, які транспортують американські космічні апарати, які прибувають на Байконур для запуску згідно з міжнародними комерційними програмами. Експлуатантом «Ювілейного» став Космічний центр імені Хрунічева, виробник важких ракет-носіїв «Протон». Було розпочато набір на роботу нового (цивільного) персоналу аеродрому, пройшла заміна радіонавігаційного, радіозв'язкового, світлосигнального, метеорологічного та іншого обладнання, капітальний ремонт ЗПС. В 1997 році ці роботи вдало завершилися і аеропорт був прийнятий в експлуатацію.
Аеродром «Ювілейний» є одним з пам'ятних місць космодрому «Байконур»; під час візитів на космодром сюди багато разів прибували відомі політики і керівники вітчизняної космонавтики. Зокрема, тут бував М. С. Горбачов (у 1987), В. В. Путін (у 2005), Н. А. Назарбаєв (у 1991 та 2005), а 2 жовтня 1991 на аеродромі пройшла зустріч керівників [2] 12 республік СРСР (не були присутні лише лідери Латвії, Литви та Естонії) [3].
Рельєф: слабохвиляста рівнина (абсолютні відмітки 95-120 м). За 4 км на північний схід від аеродрому знаходиться гора Ушкизил (висота 135 м).
Рослинна зона: полинно-бояличова (північна) пустеля. Ґрунти: бурі пустельні-степові. За 8 км на північ від аеродрому знаходяться піски Дарбас.
Постійні водотоки і водойми в околицях аеродрому відсутні. Навесні, після снігосходження та дощів, на такирах місцями утворюються невеликі тимчасові озера глибиною до 0,5 м.
- ↑ Багаторазова космічна система "Енергія - Буран». Москва: НВП «ОМВ - Луч», 2004. - 356 с.
- ↑ Б. М. Єльцин, Л. М. Кравчук, С. С. Шушкевич, І. А. Карімов, Н. А. Назарбаєв, З. К. Гамсахурдія, А. Н. Муталіб, М. І. Снігур, А. А. Акаєв, Р. Н. Набієв, Л. А. Тер-Петросян, С. А. Ніязов
- ↑ Парад суверенітетів. Архів оригіналу за 2 червня 2008. Процитовано 28 лютого 2010.
- Посадковий комплекс космодрому Байконур [Архівовано 8 листопада 2009 у Wayback Machine.](рос.)
- Авіація Байконура та Казахстану [Архівовано 26 листопада 2010 у Wayback Machine.](рос.)
- Аеропорт Ювілейний в довіднику аеропортів(рос.)
- Схема аеродрому Ювілейний [Архівовано 29 лютого 2008 у Wayback Machine.](рос.)
- Аеропорт Ювілейний (Iubileyniy) на географічній карті(англ.)
- Аеропорт Ювілейний на супутникових знімках [Архівовано 19 січня 2008 у Wayback Machine.](англ.)
![]() | Це незавершена стаття про аеропорт. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |