Asterias amurensis — Вікіпедія
Asterias amurensis | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
дві різні морфи видуAsterias amurensis | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Asterias amurensis Lütken , 1871 | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Asterias amurensis (звичайна морська зірка амурська) — вид морських зірок ряду Forcipulatida родини Asteriidae.
Має широкий центральний диск, від якого відходять 5 широких, сплющених, з тонкими, майже гострими, бічними краями, загострених на кінцях променів, розмах яких у великих форм досягає 30 см. Черевна сторона дуже плоска. Спинні голки дрібні, зазвичай тупо-конусоподібні, одиночні. Найбільші з них іноді розташовуються по середній лінії променя. Забарвлення дуже мінливе, варіює від охристого до темно-фіолетового, але переважають жовтувато-бурі, іноді рожево-бурі форми.
Зустрічається на північному заході Тихого океану біля берегів північного Китаю, Кореї, Росії і Японії. Цей вид був випадкового завезений в океанічних областях Тасманії, Австралії, Аляски, Алеутських островів, частини Європи і штату Мен .
Зустрічаються на літоралі до глибин 30-40 м, глибше рідкісні. Воліють піщані і кам'янисті ґрунти. На літоралі трапляються серед каменів і заростей водоростей. На великих зарослях водоростей молодь утворює величезні скупчення («дитячі садки»), дрібним бісером покриваючи поверхню макрофітів. Ця морська зірка нерідко зустрічається у забруднених людиною бухтах, де інші види зірок вже не виживають. Це хижаки, що нападають на молюсків (гребінці, устриці, мідії) та інших голкошкірих, і трупоїди. У місцях великих скупчень нерідко спостерігається канібалізм. Іноді під водою можна спостерігати своєрідні «кулі» з багатьох астерій, що обліпили жертву вивернутими шлунками.
Період нересту розтягнутий і зазвичай складається з двох етапів: червень-липень і вересень. Астерії утворюють щільні нерестові скупчення. Цікава нерестова поведінка цих зірок. Самки піднімаються над ґрунтом на променях і їх статеві продукти скупчуються між променями у вигляді невеликих (2-3 см) помаранчевих горбків. Самці повзають навколо самок, злегка піднімаючи центральну частину і викидають свої статеві продукти білого кольору. Потім зірки обох статей починають повзати в районі нерестовищ, одночасно перемішуючи статеві продукти і охороняючи їх від риб і різних ракоподібних. Такий тип поведінки також можна назвати турботою про потомство. Личинка планктотрофна (тобто живиться планктоном).
- Орлов Б. Н. Гелашвили Д. Б. Ибрагимов А. К. животные и растения СССР — М.: Высшая школа, 1990. — С. 28—29. — ISBN 5-06-001027-9
- Растения и животные Японского моря: краткий атлас-определитель — Владивосток: Издательство Дальневосточного университета, 2007. — С. 312.
Це незавершена стаття про голкошкірих. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |