Габріель Біброн — Вікіпедія
Габріель Біброн | |
---|---|
фр. Gabriel Bibron | |
![]() | |
Народився | 20 жовтня 1805 Париж, Франція[1] |
Помер | 27 березня 1848[1][2] (42 роки) Луара, Франція ·туберкульоз |
Країна | ![]() |
Діяльність | зоолог, герпетолог |
Alma mater | Паризький університет |
Галузь | зоологія |
Заклад | Паризький університет |
У шлюбі з | Jeanne Bellocd |
![]() |
Систематик живої природи | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Дослідник, який окреслив низку зоологічних таксонів. Назви цих таксонів для вказівки авторства супроводжують позначенням «Bibron».
|
Габріель Біброн (фр. Gabriel Bibron; 20 жовтня 1805 — 27 березня 1848) — французький зоолог, герпетолог.
Габріель Біброн народився в Парижі. Його батько був співробітником Музею природознавства, тому Габріель отримав від батька хороші знання з природознавства. Габріель їздив в експедицію для збору хребетних в Італії та Сицилії. Під керівництвом Жана Батиста Борі де Сен-Вінсента брав участь у Морейській експедиції до Пелопоннесу.
Він класифікував численні види рептилій разом з Андре-Марі-Константом Дюмерілем (1774—1860), з яким Габріель Біброн познайомився у 1832 році. Дюмеріль цікавився переважно відносинами між родами, а Біброн переважно описував види. Разом вони написали збірник Erpétologie Générale, комплексний звіт про плазунів, опублікований в десяти томах з 1834 по 1854 роки[3].
Біброн захворів на туберкульоз і пішов у відставку в 1845 році, переїхав до Сен-Альбан-ле-Ео, де помер у віці 42 років.
- Afrotyphlops bibronii, сліпун
- Atractaspis bibronii, отруйна змія
- Calliophis bibroni, отруйна змія
- Candoia bibroni, удав
- Diplolaemus bibronii, ящірка
- Enyalius bibronii, ящірка
- Eutropis bibronii, сцинк
- Liolaemus bibronii, ящірка
- Chondrodactylus bibronii, гекон
- Pelochelys bibroni, черепаха
- ↑ а б Deutsche Nationalbibliothek Record #117590320 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Schmidt, Karl P.; Davis, D. Dwight (1941). Field Book of Snakes of the United States and Canada. New York: G.P. Putnam's Sons. 365 pp. («History of snake study», p. 12).
- SSARHerps (біографія)
![]() | Це незавершена стаття про біолога. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|