Bona fides — Вікіпедія
Bona fides (бона фідес) — латинський юридичний термін, який означає «чесні засоби», «добрі послуги», «сумлінність», та виражає моральну чесність, віру в істинність або хибність судження або думки, або стосується доброчесності поведінки.[1] Це поняття має важливе значення в юриспруденції, особливо в разі застосування або трактування права справедливості.
Протилежним концептом до bona fides є mala fides.
Bona fides у міжнародному праві
[ред. | ред. код]Один із видів дипломатичного вирішення міжнародних спорів. Застосовують його в так званому «м'якому праві».
Bona fides в англо-саксонському праві
[ред. | ред. код]У сучасній англійській мові це поняття часто використовують як синонім для будь-чого, що позитивно характеризує людину, зокрема, це варіант презумпції невинуватости, коли людину вважають невинною, аж поки її вина не буде встановлена в законному порядку.
- Бритва Генлона
- Конвенція про статус біженців
- Латина у праві
- Список латинських висловів
- Список латинських скорочень
- ↑ BONA FIDES. Архів оригіналу за 18 листопада 2016. Процитовано 27 січня 2018.
- Добрі послуги [Архівовано 30 липня 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 2 : Д — Й. — 744 с. — ISBN 966-7492-00-8.
![]() | Це незавершена стаття з права. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |