Ботропойд острівний — Вікіпедія
Ботропойд острівний | ||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Ботропойд острівний | ||||||||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Bothropoides insularis Amaral, 1921 | ||||||||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||||||||
Lachesis insularis Bothrops insularis | ||||||||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||||||||
|
Ботропойд острівний (Bothropoides insularis) — отруйна змія з роду ботропойд родини гадюкові. Інша назва «острівна жарарака».
Загальна довжина сягає 70—100 см, дуже рідко 1,18 м. Голова широка, масивна, тулуб стрункий, кремезний. Очі округлі, зіниці вертикальні. Забарвлення світло—коричневе, золотаве, жовтувате з трикутними або квадратними темними плямами уздовж тулуба.
Полюбляє густі зарості чагарників та низькорослі дерева. Усе життя проводить на деревах або чагарниках. Харчується дрібними гризунами, птахами.
Отрута досить потужна. Миша гине протягом 2 секунд.
Це яйцеживородна змія. Самиця народжує до 6 дитинчат. Більшість самиць має також і чоловічі копулятивні органи. Гермафродитизм виробився у зв'язку з обмеженістю популяції на маленькому острові. Інтерсексуальність дозволяє підвищити темп розмноження. За останні півстоліття частка самців у популяції зменшилась, а відсоток інтерсексуальних особин збільшився.
Мешкає лише на скелястому о. Кеймада-Гранді, розташованого на відстані 60 км від м. Сантус (провінція Сан-Паоло, Бразилія).
- Monzel, Markus & Wolfgang Wüster 2008. Neotropische Grubenottern — Evolution, Biogeographie und Ökologie. Draco 8 (33): 4-27
- Словник-довідник із зоології. — К., 2002.