CNAD — Вікіпедія
Conference of National Armaments Directors | |
---|---|
Конференція національних директорів озброєнь | |
![]() Логотип | |
Абревіатура | CNAD |
Засновано | 1966 |
Офіційні мови | англійська, французька |
CNAD (Конференція національних директорів озброєнь, англ. Conference of National Armaments Directors) заснована у 1966 р. і є вищим дорадчим комітетом Північноатлантичної ради Альянсу з питань озброєнь.[1]
Місією CNAD є сприяння багатонаціональному співробітництву щодо забезпечення взаємосумісними військовими спроможностями у сфері озброєнь в інтересах удосконалення ефективності сил НАТО у всьому спектрі поточних та майбутніх операцій Альянсу.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Camille_Grand.jpg/220px-Camille_Grand.jpg)
CNAD координує зусилля держав-членів (а там, де доцільно — й країн-партнерів) щодо розробки, закупівлі та досягнення взаємосумісності озброєння та військової техніки. Діяльність CNAD та підпорядкованих структур зосереджена на виявленні можливих шляхів співпраці між зацікавленими країнами щодо поділу ризиків і витрат на розробку, науково-дослідні роботи, а також щодо досягнення економії масштабу, взаємодії з промисловістю, стандартизації та взаємосумісності.
Під егідою CNAD розгорнута мережа основних груп з питань розвитку спроможностей видів збройних сил (NAAG, NAFAG[2], NNAG), безпеки боєприпасів (CASG)[3], системи управління життєвим циклом озброєнь (LCMG), промислово-дорадча група (NIAG) та інші, а також широка мережа груп 2-го рівня, їх підгруп та робочих груп, які діють на постійній основі.[4] Відповідні експертні спільноти, з урахуванням отриманого Альянсом досвіду, аналізують, уточнюють, розробляють та поновлюють стандарти НАТО[5][6][7][8][9], сприяють реалізації багатонаціональних проектів, беруть участь у процесі оборонного планування НАТО (NDPP)[10].
CNAD скликається двічі на рік у форматі пленарних засідань (на рівні національних директорів з озброєнь), одне з яких — за участю партнерів, та щомісячно у форматі постійних засідань (на рівні представників національних директорів з озброєння). Місцем проведення засідань CNAD, як правило, є штаб-квартира НАТО (м. Брюссель)[4][11], однак у період пандемії COVID'19 було запроваджено практику засідань у форматі відеоконференцій.
З жовтня 2016 р. обов'язки голови CNAD (англ. CNAD Permanent Chairman) виконує помічник Генерального секретаря НАТО з оборонних інвестицій (англ. NATO’s Assistant Secretary General for Defence Investment) представник Франції Каміль Гранд (англ. Camille Grand)[11][12].
Адміністративне забезпечення діяльності CNAD здійснюється Департаментом оборонних інвестицій Міжнародного секретаріату НАТО.
- Організація НАТО з наукових досліджень і технологій
- Організація НАТО з науки і технологій
- NAAG
- NAFAG
- NNAG
- NIAG
- LCMG
- CASG
- ↑ Healey, Eldon J. The Conference of National Armaments Directors: NATO's Forum for Armaments Cooperation. //Canadian Defence Quarterly, vol. 19, no. 4, February 1990, p. 23 — 27.
- ↑ Слюсар В.І. Група НАТО з озброєнь повітряних сил (NAFAG).//Збірник матеріалів Міжнародної науково-практичної конференції “Актуальні проблеми розвитку авіаційної техніки”. - 10 жовтня 2019 р. - Київ: ДНДІА. - 2019. - [1].
- ↑ Слюсар, В.И.; Ковальська, М.П.; Гамалій, Н.В. (2013). Пріоритетні напрями співробітництва з НАТО у межах відповідальності групи з безпеки боєприпасів (АС/326, CASG) (PDF). Тези доповіді на IV науково-технічній конференції “Проблемні питання розвитку ОВТ ЗС України”. – Київ: ЦНДІ ОВТ ЗСУ. с. 75 – 76. Архів оригіналу (PDF) за 17 липня 2019. Процитовано 27 січня 2019.
- ↑ а б Conference of National Armaments Directors (CNAD). NATO. 28 вересня 2016. Архів оригіналу за 16 січня 2019. Процитовано 16 січня 2019.
- ↑ Сергей Мукосий (20 січня 2016). О внедрении стандартов НАТО. Defence UA. Архів оригіналу за 13 січня 2019. Процитовано 12 січня 2019.
- ↑ Слюсар В.І., Гамалій Н.В. Система систем стандартів. //Тези доповіді 1-ї науково-практичної конференції “Основні напрями формування ВТП держави та шляхи її реалізації”. – Київ: ЦНДІ ОВТ ЗСУ. – 2014. – C. 65 - 67. - [2].
- ↑ Слюсар В.І. Щодо стратегії формування системи систем стандартів НАТО.// Зб. матеріалів V міжнародної науково-практичної конференції “Проблеми координації воєнно-технічної та оборонно-промислової політики в Україні. Перспективи розвитку озброєння та військової техніки”. – Київ, 11-12 жовтня 2017 р. - C. 84 - 86.- [3].
- ↑ Слюсар В.И. Концепция межвидовых стандартов НАТО.//Тези доповідей 14-ї наукової конференції “Новітні технології – для захисту повітряного простору”, 11-12 квітня 2018 року. - Харків: ХНУПС. - C. 46 - 47. - [4].
- ↑ Слюсар В. І. Результати засідання Робочої групи НАТО з навантаження солдата (Embarked Soldier Working Group, ESWG). // Озброєння та військова техніка. -№ 2(14). — 2017. — С. 90 — 93. [5] [Архівовано 3 березня 2019 у Wayback Machine.]
- ↑ Слюсар В. І., Кулагін К. К. Особливості процесу оборонного планування НАТО.// Наука і техніка Повітряних Сил Збройних Сил України.– 2019. — № 3(36). — С. 47 — 59. [6] [Архівовано 23 серпня 2019 у Wayback Machine.]
- ↑ а б National Armaments Directors discuss multinational cooperation, counter-terrorism and innovation. NATO. 26 жовтня 2017. Архів оригіналу за 16 січня 2019. Процитовано 16 січня 2019.
- ↑ Camille Grand. Assistant Secretary General for Defence Investment, 2016. NATO. October 03, 2016. Архів оригіналу за 16 січня 2019. Процитовано 16 січня 2019.
- NATO [Архівовано 26 березня 2009 у Wayback Machine.]
- Основний сайт CNAD [Архівовано 17 лютого 2019 у Wayback Machine.]