Ibanez — Вікіпедія
англ. Ibanez | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Тип | Приватна |
Галузь | Музичні інструменти |
Засновано | 1929 |
Засновник(и) | Hoshino Gakkid |
Штаб-квартира | ![]() |
Продукція | Електрогітари, бас-гітари, акустичні гітари, підсилювачі, педалі ефектів |
Власник(и) | Hoshino Gakkid |
Холдингова компанія | Hoshino Gakkid |
ibanez.com | |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7e/Ibanez440rs1.jpg/200px-Ibanez440rs1.jpg)
Ibanez (яп. アイバニーズ, Aibanīzu) — відомий гітарний бренд, яким володіє компанія Hoshino Gakki, розташована в місті Нагоя, Японія.
Hoshino Gakki стала однією з перших японських компаній, що виробляють музичні інструменти, яка зуміла досягти успіху в Сполучених Штатах і Європі. Пізніше й інші японські виробники гітар вийшли на ринок (наприклад, ESP та Jackson).
Хоча сучасне виробництво Ibanez почалося в Японії з 1957 року компанією Hoshino Gakki, назва «Ibanez» з'явилася вже в 1929 році, коли компанія налагодила імпорт акустичних гітар «Salvador Ibáñez» з Іспанії до Японії. Hoshino Gakki володіє брендами «Ibanez» (гітари) і «Tama» (барабани).
Компанія Hoshino Gakki з'явилася в 1908 році як підрозділ з продажу музичних інструментів в компанії Hoshino Shoten, що займається продажем книг[1]. У 1935 році вони почали виробляти свої власні струнні інструменти. Компанія мала незначну присутність на Заході аж до середини 1960-х.
Починалося все з імпортування іспанських гітар від знаменитого іспанського майстра Сальвадора Ібаньєс (ісп. Salvador Ibáñez, 1854—1920). Коли іспанська майстерня була знищена під час громадянської війни (1936—1939) і оригінальні гітари стали недоступні (проте користувалися високим попитом завдяки високій якості), компанія викупила права на торгову марку «Ibanez» і почала випускати акустичні гітари самостійно, спочатку як «Ibanez Salvador», і пізніше як «Ibanez».
Сучасна ера гітар Ibanez почалася в 1957 році. Каталоги кінця 1950-х і 1960-х містили гітари незвичайної форми. Деякі з гітар кінця 1960-х були схожі на розробки Hagström і EKO. Hoshino Gakki використовувала гітарну фабрику Teisco для випуску гітар Ibanez після того, як вони припинили випуск власних гітар в 1966 році. Після закриття фабрики Teisco в 1970 році Hoshino Gakki використовувала фабрику FujiGen Gakki для виробництва більшості гітар Ibanez, також змінився металевий логотип Ibanez на голові гітари на більш сучасний, що наноситься методом декалькоманії.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Axes_of_Vai_and_Satch_%40_HRC%2C_London.jpg/220px-Axes_of_Vai_and_Satch_%40_HRC%2C_London.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f5/Sharlee_D%27Angelo.jpg/220px-Sharlee_D%27Angelo.jpg)
Ibanez випускає підписні гітари та обладнання для відомих гітаристів[2].
- Пол Гілберт (серія PGM)
- Герман Лі з DragonForce (EGEN)
- Джеймс Шафер (Манкі) з KoЯn (APEX)
- Кевін Вассерман з Offspring (NDM)
- Омар Родрігес-Лопес (ORM)
- Джо Сатріані (JS)
- Мік Томпсон з Slipknot (MTM)
- Енді Тіммонс з Danger Danger (AT)
- Стів Вай (JEM / UV)
- Дарон Малакян з System Of A Down (DMM1) — було випущено всього 300 моделей
- Діно Касарес з Fear Factory
- Ігор Воронов з Кукринікси
- Майк Шинода з Linkin Park
- Фредрік Тордендаль з Meshuggah — LACS RG8 / IC8
- Роланд Йоханссон з The Unguided (RG827Z)
- Баррі Сток з Three Days Grace (SZ320)
- Роджер Сьюнессон з The Unguided (ARZ700)
- Тосін Абасі (TAM100)
- Брайан Уелч з KoЯn (k7, KOMRAD)
- Уес Борланд з Limp Bizkit
- Бен Брюс з Asking Alexandria
- Оллі Тукиайнен з Poets of the Fall
- Яска Мякинен з Poets of the Fall
- Тоні МакАлпайна (Tony MacAlpine) з PlanetX
- Пол Стенлі з Kiss
- Кіко Лоурейро з Angra і Megadeth
Ibanez JEM
- Пітер Іверс з In Flames (PIB)
- Шарлі Д'Анджело з Arch Enemy (SDB)
- Майк Д'Антона з Killswitch Engage (MBD)
- Філді з KoЯn (K5)
- Пол Грей з Slipknot (PGB)
- Пол Романко з Shadows Fall (PRB)
- Джеральд Візлі (GVB)
- Гарі Вілліс з Tribal Tech (GWB)
- Маркус Весслен з Dead by April (SR5005)
- Карін Аксельссон з Sonic Syndicate (SR5000)
- Гарет МакГріллен з Pendulum (SR505, SR705, SR305 / 304)
- Сем Ріверс з Limp Bizkit
- Джин Сіммонс з Kiss
- Джордж Бенсон (GB)
- Пет Метіні (PM)
- Джон Скофілд (JSM)
- Джо Сатріані (JSA — Joe Satriani Signature Acoustic Guitar)
- Стів Вай (EP9 Steve Vai «Euphoria» Signature Acoustic Guitar)
- Пол Гілберт (Paul Gilbert AF2 — Airplane Flanger)
- Стів Вай (Steve Vai Jemini Distortion Pedal)
- Стіві Рей Вон (Stevie Ray Vaughan — Tube Screamer)
- Спочатку прізвище майстра, в честь якого названа фірма, звучить саме як «Ібаньєс», однак згодом назва зазнала «американізації» через зростання популярності в США і стала звучати як «Айбеніз».
- В країнах колишньої російської окупації (пострадянських країнах), де розповсюдженість гітар Ibanez досягла особливого успіху, завдяки невисокій ціні та «агресивному» дизайну гітар, міцно вкоренилась назва «Ібанез».
- ↑ Hoshino Gakki Ten: от томов к мелодиям. (рос.). www.guitars.ru. Архів оригіналу за 11 червня 2011. Процитовано 18 червня 2018.
- ↑ LTD., HOSHINO GAKKI CO.,. Electric Guitars Artists | Ibanez guitars. Архів оригіналу за 18 червня 2018. Процитовано 18 червня 2018.
- ↑ LTD., HOSHINO GAKKI CO.,. Bass Artists | Ibanez guitars. Архів оригіналу за 18 червня 2018. Процитовано 18 червня 2018.
- ↑ LTD., HOSHINO GAKKI CO.,. Acoustic Guitars Artists | Ibanez guitars. Архів оригіналу за 18 червня 2018. Процитовано 18 червня 2018.
- ↑ LTD., HOSHINO GAKKI CO.,. Artist Roster - Electric Guitars | Ibanez guitars. Архів оригіналу за 18 червня 2018. Процитовано 18 червня 2018.
- www.ibanez.com [Архівовано 23 лютого 2012 у WebCite] Сайт компанії Ibanez.
|