Per fas et nefas — Вікіпедія
Per fas et nefas (з лат., дослівно — Усіми дозволеними чи недозволеними засобами) — це латинський вислів, який означає готовність діяти будь-якими засобами, незалежно від їхньої законності чи моральності, для досягнення певної мети або завдання.[1]
Така ситуація виникає, коли один з учасників дискусії постулює якісь тези і наводить декілька аргументів для їх обґрунтування. Під час обговорення один з аргументів відкидається іншою стороною, яка стверджує, що вся аргументація є необґрунтованою, не звертаючись до інших висунутих аргументів.
Цей вираз вживається в різних творах, таких як Ієроніма Стридонського,[2] Тіт Лівія,[3] Дідро, Оноре де Бальзак і Жуль Верн, а також в Артура Шопенгауера[4].
- ↑ fas • Dictionnaire Gaffiot latin-français - page 654. www.lexilogos.com. Процитовано 18 липня 2023.
- ↑ Jérôme de Stridon, Des vanités du siècle, V, 7
- ↑ Tite-Live, VI, 14, 10.
- ↑ Arthur Schopenhauer: Die Kunst, Recht zu behalten. www.projekt-gutenberg.org. Процитовано 18 липня 2023.