Солунски октоих – Уикипедия
Солунски октоих | |
Оригинален език | среднобългарски, кирилица |
---|
Солунският октоих е среднобългарски пергаментен ръкопис, пазен на две отделни части (№ 556, 922) в Националната библиотека „Св. св. Кирил и Методий“.
Там е постъпил от Солун. Други сведения за историята му няма.[1]
Съдържал е всичките 8 музикални гласа на богослужебната книга октоих (осмогласник), но сега са запазенаи само части от тях. Датира от XIII век.[2]
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Йовчева, М. Солунският октоих в контекста на южнославянските октоиси до XIV в. С., 2004 [= Кирило-Методиевски студии, 16] (пълно факсимиле и изследване на ръкописа)