Ф – Уикипедия
За информацията в тази статия или раздел не са посочени източници. Въпросната информация може да е непълна, неточна или изцяло невярна. Имайте предвид, че това може да стане причина за изтриването на цялата статия или раздел. |
Кирилска буква Ф | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||
Цифрова стойност: 500 | ||||||
Уникод (hex) | ||||||
Главна: U+0424 | ||||||
Mалка: U+0444 |
Ф, ф e буква от кирилицата. Обозначава беззвучната устнено-зъбна проходна съгласна /f/. Присъства във всички славянски кирилски азбуки (21-ва в българската, 22-ра в руската, 23-та в беларуската, 25-а в украинската и сръбската и 26-а в македонската). Използва се също така и в някои от азбуките на народите от бившия СССР. В старобългарската и църковнославянската азбука има название фрьтъ. В глаголицата се изписва така , а в кирилицата — Ф. И в двете азбуки има цифрова стойност 500. Произлиза от гръцката буква Фи φ.
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]
|