Feketeér – Wikipédia
Feketeér (Ficătar) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Bánság |
Fejlesztési régió | Nyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Temes |
Község | Rakovica |
Rang | falu |
Községközpont | Rakovica |
Irányítószám | 307333 |
SIRUTA-kód | 158289 |
Népesség | |
Népesség | 385 fő (2021. dec. 1.) |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 103 m |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Banat_Josephinische_Landaufnahme_pg081.jpg/220px-Banat_Josephinische_Landaufnahme_pg081.jpg)
Feketeér, románul: Ficătar, ukránul: Фікетар, falu Romániában, a Bánságban, Temes megyében.
Fekvése
[szerkesztés]Buziásfürdőtől északkeletre fekvő település.
Története
[szerkesztés]Feketeér nevét már 1320-ban említette oklevél Fyghatar néven a Bulyeni Márk comes és fia János, valamint Dala fia Miklós részére kiállított határjáró oklevélben. Nevét 1467-ben Feketheer, 1717-ben Vigetar, 1808-ban Fikatár, 1913-ban Feketeérnek írták.
1400 körül előbb a Nexafiak, majd a Remetei Himfiek, 1416-ban a Bár–Kalán nemzetségből való Szeri Pósa krassói ispán fiainak birtoka volt, és a béli kerülethez tartozott. 1468-ban a két Kaszainé Dési Péter fogadott fia Hollódi Fülöp, továbbá a Belinczi Bésánfiak és a Bélvidéki Nexafiak nevében is tiltakozik Jankó György leányai ellen, hogy Feketeér helységet az Iktári Bethleneknek elzálogosították. 1597-ben Báthory Zsigmond a Bésán-családnak adományozta. A török hódoltság alatt románok telepedtek le itt.
Az 1717. évi kamarai jegyzékben Vigetar alakban, a facseti kerületben, 18 házzal volt említve. 1723–1725 között Mercy térképén és az 1761. évi hivatalos térképen, a lugosi kerületben óhitűektől lakott helyként tüntették fel. A hódoltság után a kincstár foglalta le, és a csákovai tiszttartóság nagykövéresi uradalmához osztotta be. 1807-ben a vallás- és tanulmányi alap tulajdonába került.
1851-ben Fényes Elek írta a településről: „Fikatár, oláh falu, Temes vármegyében a Temes partján, Temesvárhoz keletre 4 mérföldre, 1110 óhitű lakossal, s anyatemplommal. Határa igen termékeny, szép búzát terem, s 1750 holdra terjed, melyből majorsági földek 445 hold, szorgalomföld 15 hold, Van 4 fél, 53 negyed, 76 nyolcad telke. Bírja a királyi alapítvány.”
A trianoni békeszerződés előtt Temes vármegye Buziásfürdői járásához tartozott.
1910-ben 951 lakosából 915 román, 24 magyar, 12 német volt. Ebből 909 görög keleti ortodox, 21 római katolikus, 13 izraelita volt.
Nevezetességek
[szerkesztés]- Görög keleti temploma 1891-ben épült.
Hivatkozások
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- Temes vármegye. In Magyarország vármegyéi és városai: Magyarország monografiája. A magyar korona országai történetének, földrajzi, képzőművészeti, néprajzi, hadügyi és természeti viszonyainak, közművelődési és közgazdasági állapotának encziklopédiája. Szerk. Borovszky Samu. Budapest: Országos Monografia Társaság. 1914.
- Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
- Varga E. Árpád: Erdély etnikai és felekezeti statisztikája, Népszámlálási adatok 1850–2002 között
- Tekintő. Erdélyi helynévkönyv. Adattári tallózásból összehozta Vistai András János. [Hely és év nélkül, csak a világhálón közzétéve.] 1–3. kötet.