Felsőszeli – Wikipédia
Felsőszeli (Horné Saliby) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Kerület | Nagyszombati |
Járás | Galántai |
Rang | község |
Első írásos említés | 1158 |
Polgármester | Dobosy Pál |
Irányítószám | 925 03 |
Körzethívószám | 00421 (0) 31 |
Forgalmi rendszám | GA |
Népesség | |
Teljes népesség | 3198 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 92 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 115 m |
Terület | 34.84 km² |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Felsőszeli weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Felsőszeli témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség | |
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Felsőszeli (szlovákul Horné Saliby) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Galántai járásban.
Fekvése
[szerkesztés]A mátyusföldi község a Kisalföldön, Galántától 9 km-re délre, a Dudvág partján fekszik.
Története
[szerkesztés]Az újkőkorszakban a lengyeli kultúra népe élt itt.
A 9-10. században Nagy Morávia része volt.
A magyar törzsek a 10. században telepedtek le a vidéken. Első temploma már a 11. század végén állt. II. Géza 1158-ban említi meg először Selyként. 1217-ben Zelyként említik. 1233-ban, valamint 1237-40 között már Utrapue Zeliként említik, így Alsószelivel együtt különálló települések. 1237-ben Zele alakban a Győrszentmártoni Bencés Főapátság oklevelében említik, amely uradalmának része volt. IV. Béla 1246-ban a heiligenkreuzi apátságnak adományozta. Templomát 1271-ben V. István oklevele is említi. I. Károly 1313-ban a Szécsényi Tamás lublói várnagynak adományozta. 1355-től Szécsényi Kónya csejtei várnagy birtoka. 1426-ban említik először a mai nevén. A 16. században a Thurzó és a Báthori-család uradalmának része. 1523-ban kiváltságokat kapott. 1524-ben megépült az újabb római katolikus templom, amely nemsokára a falu lakosságával együtt evangélikussá lett. A 17. században már az Esterházy család semptei uradalmának része, ezáltal 1620-ban Esterházy Miklós zólyomi főudvarmester visszaadta a katolikusoknak a templomot, amelyet 1770-ben lebontottak. 1817-ig a cseklészi uradalom része volt. 1708-ban már iskoláját is említik.
Fényes Elek szerint „Szeli (Felső), magyar falu, Poson vármegyében, az előbbeni falutól egy kis óra járásnyira. Ugyancsak a Dudvágh mellett: 850 kath., 1100 evang., 30 ref., 8 zsidó lak. Van kath. paroch. temploma, és evang. anyaszentegyháza. Határa igen termékeny; legelője, rétje bőséggel. F. u. gróf Eszterházy József, de bir benne szép inscriptionalis jószágtot Benyovszky Péter kapitány is.” [2]
A trianoni békeszerződésig Pozsony vármegye Galántai járásához tartozott.
Az első Csehszlovákia alatt Saliby Hornie/Felső - Szeli volt a hivatalos megnevezés.
1938-45 között újra a Magyar Királyság része, ekkor Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegyéhez tartozott.
A Beneš-dekrétumok alapján 1947. január 23-án a csehszlovák hadsereg által ostromgyűrűbe zárt községben elkezdődött a magyar lakosság az ország cseh részébe történő deportálása, ami összesen 240 családot (1013 személyt, közülük 126 hat éven aluli gyereket) érintett. Hátrahagyott házaikba Rózsahegy környéki szlovák telepesek költöztek be. A deportáltak többsége csak 1949-ben térhetett vissza. 1947. április 27-én megkezdődött a csehszlovák-magyar lakosságcsere. A több hónapon át tartó kitelepítések folyamán a község 1321 magyar lakosát (310 családot) toloncolták ki. Helyükre az áttelepülést önként vállaló magyarországi szlovákok érkeztek, elsősorban Tótkomlós és Békéscsaba környékéről.[3] 1957. július 17-én Csehszlovákiába érkezett Ho Si Minh észak-vietnámi elnök, aki többek között felkereste a helyi Egyesült Földműves Szövetkezetet.[4]
Népessége
[szerkesztés]1828-ban 256 házában 1789 lakos élt, akik főként mezőgazdaságból éltek.[5]
1851-ben 1988 lakosából 1100 evangélikus, 850 római katolikus, 30 református és 8 zsidó volt.[6]
1910-ben 3477 lakosából 3463 magyar, 9 szlovák, 4 német és 1 egyéb anyanyelvű volt.
1938-ban 4145 lakosából 190 zsidó volt.
2001-ben 3134 lakosából 2100 magyar, 1001 szlovák, 1 német és 32 egyéb volt.
2011-ben 3220 lakosából 1953 magyar, 1165 szlovák, 10 cseh, 7 cigány, 5 ukrán, 2-2 orosz és ruszin, 1 szerb, 5 más és 70 ismeretlen nemzetiségű volt.[7]
2021-ben 3198 lakosából 1822 (+55) magyar, 1197 (+50) szlovák, 2 (+2) cigány, 2 ruszin, 42 (+7) egyéb és 133 ismeretlen nemzetiségű volt.[8]
|
|
|
Neves személyek
[szerkesztés]- Itt szolgált Okolicsányi János (1676–1736) plébános.
- Itt született 1701. november 2-án Nagy János jezsuita áldozópap.
- Itt szolgált Specziár Lajos (1821–1903) plébános, egyházkerületi jegyző.
- Itt szolgált Podmaniczky Pál (1885–1949) evangélikus lelkész.
- Itt élt Danajka Lajos helytörténész, a község díszpolgára. Két tűz között 1944–1946 (2001) című könyvében 40 visszaemlékező alapján állít emléket annak a 210 helybéli leventének, akiket 1944 decemberében katonai szolgálatra vittek a Német Birodalomba.
- Itt született 1925. április 15-én Juraj Fojtík történész, levéltáros.
- Itt élt Oros László (1952-2024) hadmérnök, helytörténész, könyvgyűjtő.
- Magyarország Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma 2003-ban „Édes anyanyelvünk” címen meghirdetett pályázatának egyedüli felvidéki díjazottja Mészáros Magdolna volt, a helyi alapiskola pedagógusa.[10]
- Itt él Jakubecz Márta író, publicista, szerkesztő, pedagógus.
- Itt született 1982. június 22-én Borbély Borisz költő.[11]
Nevezetességei
[szerkesztés]- Szent Lőrinc tiszteletére szentelt egyhajós római katolikus temploma 1775-ben épült gróf Eszterházy Ferenc költségén, klasszicista stílusban Jakab Fellenthali Fellner tervei alapján. Presbitériuma poligonálisan végződik, a homlokzat fölött levő toronnyal és hozzáépített sekrestyével. A főhomlokzat egyenes oromzatán csiga alakú díszítés van csúcsos tetőszerkezettel. A szentélyben a poroszsüveg-boltozat a csoportos oszlopsor ormain helyezkedik el, ami a hajóban is megtalálható. A templom oromzata falsávokkal, félköríves ablakkeretekkel szegélyezett. A tornyot pilaszterek tagolják, ami koronázópárkánnyal, órás számlappal és toronysisakkal végződik. 1823-ban leégett és 1944-ben is megsérült, de mindannyiszor megújították.
- Egyhajós "türelmi" evangélikus temploma 1786-90 között épült. Szentélye poligonálisan végződő. Belseje egyenes mennyezetű, az oszlopain oldalsó matroneumok vannak. Harangtornyát 1830-ban építették. 1856-61 között neoklasszicista stílusba építették át, valamint tornyát is ekkor készítették el, ami kissé kiugró. Homlokzatát masszív pilaszterek és félköríves keretes ablakok tagolják. A torony alsó részét kordovánpárkány tagolja háromszög alakú timpanonpajzzsal, felső részén pilaszterek szegélyezik, majd háromszög alakú pajzsos koronázópárkány és atipikus barokk sisak zárja. Szószékoltára 1859-ből való, amelynek központi motívuma Aumayr Mihály pozsonyi festőművész Jézust az olajfák hegyén ábrázoló oltárképe. A keresztelőkápolna 1878-ból, az orgona pedig szintén a 19. század második feléből való. A második világháború alatt tornya megsérült, végül 1976-ban állították helyre. 1988-ban folytatódtak a felújítások.
- 1938-ban gazdasági növekedése indult meg, így az 1950-es évekbeli kőolajkutatás folyamán Felsőszeli és Deáki határában termálvizet találtak, melynek hasznosítására az 1970-es években három medencével, étteremmel, szállodával és autóskempinggel ellátott termálfürdőt létesítettek. Az állami tulajdonú létesítmény 1991-ben a két község közös tulajdonába került. Azonban az egy évtizednyi közös üzemelést követően további fejlesztésének eltérő megítélése miatt a létesítményt kettéosztották, amely így területileg ⅔ részben Deáki, ⅓ részben Felsőszeli tulajdona lett.
- Bibliotheca Pro Patria magán könyv- és kézirattár
- Magyar tanítási nyelvű alapiskolája és óvodája 2001-ben vette fel a Széchenyi István nevet. A névadó emlékére az iskola parkjában egy Jozef Tkadlec öntötte harangot helyeztek el a Schmidt Róbert által faragott haranglábon, melyen egy Széchenyi-idézet olvasható: „Egynek minden nehéz, soknak semmi sem lehetetlen.”[12]
- 2017-ben Ho Si Minh látogatásának 60. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a községháza épületén.
- 2022-ben a csehszlovák-magyar lakosságcsere 75. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a könyvtár épületén.
Kulturális élet, rendezvények
[szerkesztés]- Csemadok
- Rozmaring énekkar
- Mátyus Néptánccsoport
- Bicskás zenekar
- Bercsényi Miklós Hagyományőrző Csapat
- 72. számú Szent Lőrinc cserkészcsapat Felsőszeli
- Farsangi Nótaest
- Felsőszeli Lovastalálkozó
- Szüreti felvonulás
- Felsőszeli találkozó és táncház
- Karácsonyi koncert
Érdekesség
[szerkesztés]- 2009
- 2013
2009-ben épült egy gólyafészek, amely azóta használatlan.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
- ↑ Zolczer László írása a Szabad Újság 2009. október 21-i lapszámában.
- ↑ Jankovič, Vojtech: 60. vyrocie navstevy Ho Ci Mina v obci Horne Saliby - www.postoveznamky.sk (slovak nyelven). Informacny filatelisticky portal www.postoveznamky.sk. (Hozzáférés: 2024. augusztus 16.)
- ↑ Alsó- és Felsőszeli a 20. században I.
- ↑ Velemjáró: Felsőszeli | Településtár | Velemjáró (hu-HU nyelven). velemjaro.sk. (Hozzáférés: 2024. augusztus 16.)
- ↑ 2011. évi népszámlálás.
- ↑ ma7.sk
- ↑ Fórum Kisebbségkutató Intézet
- ↑ Az Új Szó 2004. szeptember 8-i lapszáma.
- ↑ Szlovákiai Magyar Írók Társasága
- ↑ Új Szó 2001. október 29-i lapszáma.
Források
[szerkesztés]- Móser Zoltán 1982: Moderato cantabile. Tiszatáj 36/12
- Danajka Lajos 1993: Felsőszeli története. Felsőszeli
- Filip Jaššo 2007: Stredoveké hrádky na západnom Slovensku. Musaica XXV, 123-140.
- Szarka László - Tóth, K. 2010: Alsó- és Felsőszeli a 20. században I. Társadalomrajz két magyarlakta településről Szlovákiában. Somorja-Komárom
- Oros László 2011: A Felsőszeli ágostai hitvallású evangélikus egyház története. Felsőszeli
- Nevizánszky Gábor - Prohászka Péter 2020: Honfoglalás és kora Árpád-kori soros temetők és leletek katasztere - Szlovákia. Budapest, 42 No. 70.
Külső hivatkozások
[szerkesztés]- Hivatalos oldal
- Felsőszeli képekben
- Tourist-channel.sk
- Travelatlas.sk
- Községinfó
- Felsőszeli Szlovákia térképén
- Felsőszeli a szlovák termálfürdők oldalán Archiválva 2006. október 20-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Információk a fürdőről Archiválva 2007. szeptember 29-i dátummal a Wayback Machine-ben
- E-obce.sk