Hanbok – Wikipédia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Hanbok_%28female_and_male%29.jpg/220px-Hanbok_%28female_and_male%29.jpg)
A hanbok (hangul: 한복, handzsa: 韓服 ), Észak-Koreában: csoszonot (hangul: 조선옷, handzsa: 朝鮮옷, RR: joseon-ot ), hagyományos koreai öltözék. A három koreai királyság idejében (1-7. század) jelent meg az alapdizájn, ami azóta számos változáson esett át, főként a női hanbok. A környező országok viseletei is befolyásolták a megjelenését, különösen a kínai és a mongol öltözékek.
A hanbok két alapvető részből áll, ez a nők esetében a csogori ( ) (저고리, kabátka, felsőrész) és a cshima ( ) (치마, szoknya), a férfiaknál a csogori ( ) és a padzsi ( ) (바지, nadrág), ezen felül azonban számos ruhadarab egészíti ki. A Csoszon ( )-korban a ruha anyaga, színe jellemző volt a viselője társadalmi helyzetére, a férfiak esetében igen fontos kiegészítőnek számítottak a különféle kalapok, melyek a férfi rangját, foglalkozását, hivatali beosztását is tükrözték. A nők kiegészítőként különféle hajtűket használtak, a gazdag hölgyek és a kiszengek ( ) körében elterjedt volt a terjedelmes, díszített, nehéz paróka is. Az egyes családi és nemzeti ünnepek, konfuciánus ceremóniák alkalmával a koreaiak csak meghatározott öltözékeket viselhettek.
A modern időkben a hanbokot csak különleges eseményeken, ünnepek alkalmával, esküvőkön, temetéseken hordják a koreaiak, a mindennapokból kiszorította a hanbokot a nyugati stílusú öltözködés. A hanbok jelenkori népszerűsítéséhez hozzájárultak a szaguk ( )ok, azaz a történelmi jellegű televíziós sorozatok, amelyek számára sok esetben neves divattervezők készítik el a kosztümöket.
Története
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Korean_clothing-Hanbok-Three_Kingdoms_period-01.jpg/220px-Korean_clothing-Hanbok-Three_Kingdoms_period-01.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6f/Goryeo_lady_joban.jpg/220px-Goryeo_lady_joban.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ad/Koreans_oldest_pic_group.jpg/220px-Koreans_oldest_pic_group.jpg)
A hanbok alapdizájnja a három koreai királyság idejében (1-7. század) jelent meg, azóta számos változáson esett át az öltözék, főként a női hanbok alakult át látványosabban. A korai hanbok az északi szkíták, illetve Nyugat-Kínával határos nomád népek öltözékének, a kaftánnak jellegét viseli magán és egyértelműen lovas nomád életmódot tükrözött.[1] A Kogurjo ( ) sírok tanúsága szerint a nők V-nyakú, csípőig érő felsőt viseltek, nadrág fölött hosszú szoknyával, a férfiak a nőkéhez hasonló felsőt, bő szárú nadrággal.[2] A hanbok fejlődésére hatással voltak a környező országok viseletei is, leginkább a kínai és a mongol, bár legtöbbször csak időszakosan mutatható ki a hatásuk. A mongol öltözet erőteljesebben befolyásolta a hanbokot, annak köszönhetően, hogy a Korjo ( )-dinasztia korában (918–1392) több mongol hercegnő is bekerült a királyi udvarba feleségként.[3][4] A sillai királyok és udvar öltözködésére a kínai uralkodóházak viseleti rendszere volt nagy hatással. A köznép öltözködését ezek a hatások nem befolyásolták olyan mértékben, mint az uralkodó osztályét.[2]
A férfiak nadrágja eleinte szűkebb volt, a lovaglást megkönnyítendő, azonban később bővebb szárúak lettek, elősegítve a könnyebb fizikai munkát és kényelmesebbé téve a padlón ülést. A csogori ( ) hossza és jellege eleinte mind a férfiak, mind a nők esetében ugyanolyan volt, csípőig vagy még alább ért, szűk ujjú volt, ami a nomád, vadászó életmódot tükrözte. A női csogori ( ) eleinte hosszú volt, csípőig ért, és a derékon övvel kötötték meg, az idők folyamán azonban egyre rövidebbé vált, valószínűleg a Csoszon ( )-kor közepétől kezdődően. A 16. században még igen bő ruhákban jártak a nemesek, mert a gazdagság egyfajta mutatója volt az, hogy megengedhették maguknak a felesleges anyagot. A 17. században, valószínűleg a rosszabb gazdasági helyzet miatt már a viselőre szabták a hanbokot és nem használtak felesleges anyagot. A csogori ( ) ekkor derékig ért, és innen kezdődött a szoknya. A Csoszon ( )-kor végén a csogori ( ) már olyan rövid volt, hogy a hónalj alatt végződött, és lekerekítették az elejét, hogy elfedje a melleket, ekkor lett a szoknya mell fölött kezdődő. A 20. század közepén jött újra divatba a hosszabb csogori ( ). A csogori ( )t megkötő korum ( ) hossza a ruhadarab hosszának változásával fordított arányban változott. A korum ( )ot a Kogurjo ( )-korban még a bal oldalon kötötték meg, később azonban a jobb oldalra került. A férfi csogori ( ) hossza és jellege gyakorlatilag a Silla királyság óta változatlan.[5][3][6][7]
A cshima ( ) az ősi Kínából származik, mely a Korjo ( )-korszakban egyre bővebb és terjedelmesebb lett, a 6-7 méter szélességet is elérte. A cshima ( ) hossza, terjedelme, az alsószoknyák száma és milyensége a viselője társadalmi státusát is mutatta. A kiszeng ( )eknek (a gésákhoz hasonló, szórakoztató hölgyek) például a szoknya alját bal oldalon fel kellett húzniuk, hogy kilátszódjon az alsószoknyájuk – ez jelezte a foglalkozásukat. A cshima ( ) jellegzetes szoknya, ugyanis nem a deréknál, hanem a mell fölött rögzítik szalagokkal, ez valószínűleg az éghajlati és kulturális sajátosságok miatt alakult így, hogy biztosíthassa a szabad mozgást, de megtartsa a test hőjét.[3][6][7]
Az öltözékeket megkülönböztették alkalom szerint is, a hétköznap viselt ruhák mások voltak, mint az ünnepeken, az ősök tiszteleti ünnepségein vagy temetéskor viseltek. Ugyancsak mások voltak a jellemzői a férfi, női és gyermek hanbokoknak.
A férfiak és nők egyaránt különféle sapkákat, kalapokat, illetve különleges alkalmakkor fejdíszeket is viseltek. A nők hajába díszes hajtű, pinjo (비녀, ) került, melynek anyaga és hossza a hölgy társadalmi helyzetét is tükrözte. A ruhaanyagok minőségéből, színéből, mintázatából és férfiak esetében a kalap formájából is meg lehetett állapítani viselőjük helyét a társadalmi ranglétrán vagy beosztását a hivatalokban.[8]
A hanbok a 19. század végéig mindennapos viselet volt, a 20. században azonban (főként Dél-Koreában) gyorsan felváltották a nyugati öltözékek. A 21. században a hanbokot már csak különleges eseményeken, ünnepek alkalmával, esküvőkön, temetéseken viselik a koreaiak. A modern hanbokkollekciók a világ divatkifutóin is megjelentek, az egyik legismertebb hanbok-divattervező I Jonghi ( ), aki számos televíziós sorozat (például a Moon Embracing the Sun és a Queen Seondeok) számára is tervezett hanbok kosztümöket.[4][9]
Anyaga és karbantartása
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Ramie_fabric_from_Japan.jpg/220px-Ramie_fabric_from_Japan.jpg)
A Szankuocse (三国志, pinjin: Sān Guó Zhì) kínai feljegyzései szerint az i.e. első században már létező Pjonhan (변한, ) konföderációban [* 1] már ismerték a selyemszövés technikáját. A sillai királyok kifejezetten támogatták a selyemhernyó-tenyésztést és a selyemelőállítást, Kjongmun ( ) király (861–875) pedig több szekérnyi különlegesen jó minőségű rami szövetet küldetett a Tang-dinasztiának ajándékként. A Csoszon ( ) idejében a legjobb minőségű kendert Jukcsinban (Hamgjong ( ) tartomány) állították elő.[10] Ebben a korban a szövéssel előállított ruhaanyagot fizetőeszközként is használták, a köznép például ekképp fizetett adót.[11]
A közemberek viselete általában egyszerű, fehér pamut vagy vászon volt, drágább anyagokat csak a nemesség engedhetett meg magának. A köznép színes ruhákat leginkább csak ünnepek vagy nagy családi események (esküvő, temetés) alkalmával viselhetett. A nemesség, illetve a tehetősebbek a fehér pamut és vászon mellett megengedhették maguknak az olyan drága szöveteket is, mint a különleges rami, a selyem, a szatén vagy a muszlin. A szöveteket természetes színezékekkel festették, például virágok szirmaiból vagy fák kérgéből nyerték ki a színezékeket fáradságos munkával.[8]
A ruhák karbantartására nagy hangsúlyt fektettek. A Csoszon ( )-korban kifejezetten nagy erénynek számított a tisztaság, odafigyeltek a megjelenésre. A férfiak sosem hagyták el az otthonukat rendezetlen, vagy tisztségüknek, rangjuknak nem megfelelő öltözékben. A felnőtt férfiak státusuknak, foglalkozásuknak megfelelő kalapot hordtak, amit olajozott papírból készült esőkalappal (갈모, kalmo ( )) védtek az eső ellen. A király előtti megjelenést is vissza lehetett utasítani, ha valakinek nedves lett az öltözéke, nem volt ugyanis illendő ily módon társaságban megjelenni. A pamut- és vászonruhákat lúggal mosták, amit széna, babhéj és fa hamujából állítottak elő. A selyemruhákat mungóbab és adzuki bab őrleményével, valamit tofu és rizs főzéséből visszamaradt vízzel tisztították. A ruhákat keményítették is, rizs-, burgonya- és hajdinakeményítő felhasználásával. A kikeményített, nedves ruhát kendőbe tekerték és a földre terítve végigtaposták, hogy a gyűrődéseket eltávolítsák. Ezt követően deszkára helyezték és bottal végigverték, majd vasalták. A különféle pecséteket, szennyeződéseket növényi anyagokkal távolították el (gyógytea főzése után maradt vízzel, gyömbérrel, tarlórépával, fokhagymával, körtefa levelével).[10][7]
Színek és minták
[szerkesztés]A színeknek nagy jelentősége volt, a köznép csak bizonyos színeket viselhetett, egyes színek a nemesség számára voltak fenntartva. Az univerzum középpontját szimbolizáló aranysárgát az uralkodói család viselhette. Egy időben a koreai királyok nem is hordhattak arany színű ruhát, mert az a kínai császár színe volt, így csak a vöröset viselhették, de olyan időszakokban, amikor a kínai befolyás gyengült, a koreai uralkodó is viselt arany színt.[8][3] A vörös, a gazdagság és a jó szerencse színe, az esküvői ruhákban köszönt vissza. Az indigó, az állandóság szimbóluma, az udvarhölgyek (궁녀, kungnjo ( )) és a tudósok színe volt. A fekete, a teremtés forrásának és az végtelenségnek a színe, a férfiak kalapjában jelent meg.[7] A férfiakat a keleti égtájjal azonosítja a koreai kultúra, ennek színe pedig a kék, így a nemes férfiak a kék árnyalatait viselték (jádekéknek nevezett világosabb kék színt, „kacsatojáskéket” és a bézs egy árnyalatát). A női hanbok színe a piros világosabb árnyalatait tükrözte (rózsaszín, lila), illetve a kék, a sárga és barna árnyalatokat. A hajadon lányok élénkebb, a férjezett asszonyok sötétebb színekben jártak.[12]
A nyakrész, ujjrész, a szalagok és zsinórok kontrasztos színekkel készültek, mert a koreaiak véleménye szerint ez kiemeli az öltözet szépségét. A fehér szín mindig kifejezetten nagyon kedvelt volt a koreaiak körében, mert úgy vélték, kiváló kontrasztot nyújt a fekete hajjal szemben. A komplementer színek (zöld–vörös, kék–sárga) is igen gyakoriak, akárcsak az egymástól nagyon elütő, élénk színkombinációk, mint a zöld–kék, sárga-vörös, mert figyelemfelkeltőek. Az alapszínekről úgy vélik a koreai kultúrában, hogy távol tartja a gonoszt. A kiegészítők és a hímzett minták színeinél az alapszínek harmóniájára törekedtek.[13]
A koreai hanbok jellegzetessége, hogy rendszerint kerülték a mintákat, az egyszerű megjelenést preferálták, aminek eredményeképp a hanbok nagy felületeken „üres”, vagyis minta nélküli volt. Amennyiben mintát is használtak, általában az anyagba szövést részesítették előnyben az utólagos dekorálással szemben. Díszítés helyett a bő szoknyarész redőzését kedvelték, ami mozgás közben elegánssá és kifinomulttá tette a viselőjét. A nagy, minta nélküli felületeket azonban más módon ki lehetett használni, szokásos volt például, hogy a nemesurak maguk festettek mintát, szöveget a kiszeng ( )ek szoknyájára, amit a kiszengek büszkén mutogattak.[13]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Hanbok_Arirang.jpg/220px-Hanbok_Arirang.jpg)
Koreában a különféle ceremóniák alkalmával is meghatározott színeket viselnek. A vőlegény anyja például a kék (vagy ahhoz hasonló) színeket ölt magára, a menyasszony anyja a rózsaszín árnyalatait. A női hanbok esetében a lila gallér a férjet jelképezi, a kék kézelő a fiúgyermeket. A zöld csogori ( )val kombinált vörös cshima ( ) a menyasszonyok számára van fenntartva, a hajadon lányok az ünnepségek alkalmával sárga csogori ( )t és vörös cshimát viselnek.[13]
Egyes mintáknak is meghatározott jelentésük van. A menyasszonyi hanbokon a bazsarózsa a gazdagság és a megbecsültség óhaját fejezte ki, a gránátalma a sok gyermeket szimbolizálta. A fejsze a fiúgyermek jelképe volt, ezért az állapotos asszonyok fejsze alakú függőket hordtak, hogy kifejezzék a fiúgyermek iránti óhajukat. A sárkány-, főnix-, daru- és tigrismotívumokat csak a nemesség és a magas rangú katonák használhatták. Szokásos volt egyes, jó szerencsét, hosszú életet és egyéb pozitív jelentést sugalló kínai írásjegyek motívumként való használata is.[13] A nemesek és a királyi család tagjai aranyozott mintákat (금박, kumbak) is viseltek, amelyeket leheletvékony aranylapokból készítettek mesteremberek.[14]
Összeállítása és kiegészítői
[szerkesztés]A hanbok két alapvető részből áll, ez a nők esetében a csogori ( ) (저고리, kabátka, felsőrész) és a cshima ( ) (치마, szoknya), a férfiaknál a csogori ( ) és a padzsi ( ) (바지, nadrág).[15]
Női hanbok
[szerkesztés]A csogori ( ), azaz a felsőrész a nőknél jelentősen rövidebb, mint a férfiaknál, mell alatt végződik, akár egy boleró. Féloldalas vastag masnival (korum ( )) kötik meg meghatározott módon. A tongdzsong ( ) levehető papírgallér, ami segít kihangsúlyozni a nyakat. A csogori ( ) téli változata a prémmel bélelt, vastag katcsogori ( ) (갓저고리). A téli hidegben gyakran viseltek kabátot is, melynek neve turumagi ( ) (두루마기). A nők, ha kiléptek az utcára, a hanbok öltözék fölé még egy színes köpenyt is terítettek, amit a fejükre húztak, hogy eltakarják magukat. A köznép által viselt ilyen köpeny neve sszuge cshima ( ) (쓰개치마), a nemes hölgyek által viselté csangot ( ) (장옷).[6]
A cshima ( ) négyszögletes vagy csőszerű, redőzött szoknya, melyet a mell fölött rögzítenek hosszú szalagokkal. A hanbok szoknya a praktikusságot és a konfuciuszi értékrendet egyaránt tükrözte, a bő szoknya teljesen elrejtette viselője alakját, viszont elegendő mozgásteret biztosított a gyakran guggoló pozícióval járó háztartási munkák elvégzéséhez.[6]
Az alsónemű összefoglaló neve szokkot ( ) (속곳), melynek több fajtája létezik. Az alsószoknya szokcshima ( )[* 2] (속치마), de előfordult a szokpadzsi ( )[* 3] (속바지) is, ami a hanbok szoknya alatt viselt nadrág. A csogori ( ) alá szokcsokszam ( )[* 4] (속적삼) nevű alsóing került. Az alsónemű viselete rendkívül fontosnak számított, ezért előfordult, hogy az alsóruha anyaga, minősége jobb volt, mint a külső, látható rétegé. Egyes nők akár hét rétegnyi alsóruhát is viseltek. Az öltözéket különleges formájú rövid, zokniszerű harisnya, a poszon ( ) (버선) egészítette ki.[12]
- Női hanbok
- Csangot ( )
- Cshima ( )
- Poszon ( )
Férfi hanbok
[szerkesztés]A férfi hanbok alapvető darabjai a csogori ( ) (저고리, felsőrész) és a padzsi ( ) (바지, nadrág). A nadrág alatt viselték a szokkoi ( )[* 5] (속고의) elnevezésű alsónadrágot. A padzsi ( ) alját egy vastag szalaggal (대님, tenim ( )) rögzítették a boka körül, a poszon ( ) (버선), azaz a zokni felvételét követően.[* 6] A csogori ( )ra csokki ( ) (조끼) vagy pedzsa ( ) (배자), azaz mellény került, ami fölött felöltőt (마고자, magodzsa ( )) viseltek. Utcára lépéskor erre került a turumagi ( ) (두루마기). A nemesség topho ( )-nak (도포) nevezett köpenyt hordott. A pho ( )knak 12 fajtája volt (a turumagi ( ) is ide tartozik), aszerint, hogy ki milyen társadalmi pozíciót töltött be. Az öltözéket kalap (갓, kat ( )) egészítette ki.[16][12][17] A férfi hanbok öltözési sorrendje attól függ, milyen ruhadarabokat vesznek fel.[18]
- Idős férfi hanbokban: padzsi ( )t és csogori ( )t visel, a csogori ( ) felett pedig csokkit ( ).
- Magodzsa ( )
- Topho ( ) és kat ( )
Gyermek hanbok
[szerkesztés]A gyermekek által viselt hanbok összeállítása életkortól függően változott. Az újszülöttek viselete a penet csogori ( ) (배냇저고리) volt, nyakrész nélkül.[* 7] A tol ( ), azaz az első születésnap alkalmával szektong csogori ( )ba (색동저고리) öltöztették, ami színes csíkokkal díszített. A kabátka az obangszek ( ) (오방색) koncepcióról kapta a nevét, ami a koreai kultúrában igen fontos szerepet tölt be. E szerint az öt égtájhoz (kelet, nyugat, dél, észak és közép) öt színt társítanak, ezek a vörös, a fehér, a fekete, a sárga és a kék. Úgy vélték, az obangszek ( ) megjelenítése a ruházaton elűzi az ártó szellemeket és a balszerencsét. A ruha anyagára a gyermekkel kapcsolatos szavakat hímeztek. A csogori ( ) felett viselt mellényke a csonbok ( ) (전복), a rá kerülő hosszú kabátka elnevezése pedig szagjuszam ( ) (사규삼). A fiúgyermekek hátul hosszú sapkát (복건, pokkon ( )) viseltek. A lányok a ceremóniák alkalmával tangi ( )t (당의) viseltek, ami csogori ( ) egy fajtája.[19][20]
- Szektong csogori ( )
- Szagjuszam ( ) és pokkon ( )
- Csonbok ( ) (kék) és pokkon ( )
- Tangi ( ) (zöld)
Formális és ünnepi öltözékek
[szerkesztés]Ceremoniális öltözékek
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/20/Korean_headgear-Hwagwan-01.jpg/220px-Korean_headgear-Hwagwan-01.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Male_and_female_wedding_hanbok_at_a_fashion_show.jpg/220px-Male_and_female_wedding_hanbok_at_a_fashion_show.jpg)
A koreaiak számára a legfontosabb életesemények a felnőtté válási ceremónia, a házasság, a temetés és a csesza ( ), az ősök előtti tiszteletadás volt. Ezek ceremoniális hagyományait Kínából vették át a kései Korjo ( )-korban és a Csoszon ( )-dinasztia idején fokozatosan a koreai életmódhoz és mentalitáshoz alakították őket. Az évszázadok folyamán az eredetileg bonyolult ceremóniák fokozatosan egyszerűsödtek. Mivel az ünnepségek pontos levezetését törvény szabályozta, szerves részévé váltak minden család életének. A legtöbb ceremónia sajátos öltözéket kívánt meg.[10]
A kvallje ( ) (관례), a 15-20 éves fiúk felnőtté válási ceremóniájának középpontjában a fejtetőn kontyba fogott haj és a kalap állt. A fiúk rendszerint egy szagjuszam ( ) (사규삼) nevű, széles ujjú köpenyt viseltek, övvel és fényes cipővel. A lányok hasonló ünnepsége a kjerje ( ) (계례) volt, melyet közvetlenül az esküvőjük előtt tartottak, ezért az esküvői ceremónia részévé vált. A menyasszonyt szamdzsa ( ) (삼자) nevű selyemruhába öltöztették, haját kontyba kötötték, amihez hosszú, széles tenggi ( ) szalagot csatoltak és díszes pinjo ( ) hajtűvel szúrtak át. A lány fejére hvagvan ( ) (화관) fejdísz került. A menyasszonyi ruha neve eleinte jomi ( ) (염의) volt, később a nemesség által viselt hvarot ( ) (활옷), a vonszam ( ) (원삼) illetve a tangi ( ) (당의) vált a köznép esküvői ruhájává. Mivel azonban ezek az öltözékek meglehetősen drágák voltak, a falvakban általában egy volt csak belőle, amit kölcsönadtak az éppen házasságot kötőknek. A módosabb családoknál a ruha generációról generációra öröklődött.[10] A vőlegény szamo ( ) (사모) kalapot viselt,[10] mely egyébként a hivatalnokok hétköznapi viselete volt.[8] A vőlegény ruhája hosszú, kerek nyakú selyemköpenyből (단령, talljong ( )[* 8]) és phumde ( ) (품대) övből állt,[10] ami egy négyszögletes alakú, kemény anyagból készült, keretszerű öv.[21] Az öltözéket mokhva ( )[* 9] (목화), nemezcsizma egészítette ki. Ez az öltözék a Korjo ( )-korban a hivatalnokok viselete volt, majd a magas rangú tisztviselők halotti ruhája lett, mielőtt megengedték a köznépnek, hogy esküvői öltözetként használhassa. Az öltözékeket és a ceremóniákat a Szarje phjollam ( ) (사례편람, „A négy rítus egyszerű leírása” című, 1844-ben keletkezett dokumentumban rögzítették.[10][22]
A konfucianizmus tanításai szerint az elődök tisztelete volt a legfontosabb egy koreai számára, így a temetési ceremóniák szigorú és bonyolult rend szerint zajlottak, a gyászolók fázisonként más öltözéket viseltek. A halott ceremoniális felöltöztetéséig a család férfi tagjai kieresztették a hajukat, kézzel szőtt, durva vászon ruhába bújtak, amit lazán kötöttek csak meg. A Csoszon ( )-kor vége felé azonban egyre inkább teljes öltözetet viseltek, apa temetése esetén a bal, anya temetése esetén a jobb ruhaujjat visszahajtották. A nők is kieresztették a hajukat, egyszerű, fehér gyászruhát viseltek, ékszerek és egyéb kiegészítők nélkül. A gyászoló család tagjai levették a poszon ( )t, azaz a zoknit. A halotti ruha elnevezése monungot ( ) (머능옷) vagy csugume ot ( ) (죽으매 옷) volt, amit még életében előkészíttetett mindenki. A férfiakat alsónadrágba, nadrágba, alsóingbe, csogori ( )ba és fehér köpenybe öltöztették, a nőket alsószoknyába, alsóingbe, cshimába ( ) és vonszam ( )ba. A köznép esküvői ruhába öltöztette az elhunyt családtagot. A hivatalnokokat utolsó viselt hivataluk szerint öltöztették fel, a nőket a férjük utolsó viselt hivatala szerint. Az öltöztetést követően a gyászolók ruhát váltottak, és szangbok ( )ot[* 10] (상복), azaz gyászruhát öltöttek. A szangbok ( ) szabása, anyaga, varrási technikája attól függött, a viselője milyen kapcsolatban állt az elhunyttal, a fiai például durva vászonruhát öltöttek, öv gyanánt kötelet használtak és szalmából font cipőt húztak. A nők fehér pamut cshimát ( ) és csogori ( )t vettek fel, szalmából készült övet, fejfedőt és hajtűt, illetve szalmacipőt.[10][7]
A csesza ( ), az ősök előtti tisztelgés legalább olyan fontos esemény, mint a temetés. Háromfélét tartanak, ezek a csharje ( ) (차례), a kidzse ( ) (기제) és a sidzse ( ) (시제). A sidzse ( ), azaz egy hozzátartozó halálának évfordulója alkalmával a gyászruhát öltötték magukra a férfiak, egyéb alkalmakkor hosszú tophót ( ) és fekete kalapot viseltek. A nők rendszerint nem vettek részt ezekben a rítusokban.[10]
A királyok ceremoniális öltözéke a mjonbok ( ) (면복) volt, melyet fontos ünnepségek, megjelenések alkalmával viseltek, jádeövvel és jádekiegészítőkkel. A királyné ceremoniális öltözéke a cshidzsogi ( ) (치적의) volt, melyet a Ming-dinasztia császárnői ruhája után modelleztek. A vörös cshidzsogi ( ) alatt a királyné sötétkék cshimát ( ) és mintegy húsz rétegnyi alsóruhát viselt.[23][19]
Formális öltözékek
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/King_Taejo_Yi_02.jpg/220px-King_Taejo_Yi_02.jpg)
A ceremoniális öltözékek mellett a hivatalnokok és a királyi család viseletét formális viseletnek nevezik. A királyi udvarban viselt öltözékek összefoglaló neve kungdzsung poksik ( ) (궁중복식), és a királyi család tagjai mellett a szanggungok ( ) (상궁, udvarhölgy) illetve a negvan ( )ok (내관, eunuch) öltözéke is ide tartozik.[19]
A hivatalnokok bő köpenyeket viseltek, Pophung ( ) sillai király (514–540) idejében négy színből álló hivatalnoki ruharendszert alkalmaztak, Munmu (661–681) idejében pedig átvették a kínai Tang-dinasztia hivatalnoki öltözékrendszerét. A Csoszon ( )-korban a Ming-dinasztia rendszerét vették át és kodifikálták. A nők ruházata tükrözte a férjük hivatali pozícióját, rangját.[7] A hivatalnoki köpeny (단령, talljong ( )) általában kék színű volt.[25] Különféle alkalmakra más és más köpenyt hordtak a tisztviselők.[26] A hivatalnokvizsgákon a vizsgázók engszam ( )ot (앵삼) viseltek, ami fekete szegélyű, homokszínű köpeny.[23]
A király mindennapi állami tevékenységei végzéséhez vörös kolljongphót ( ) (곤룡포) viselt, ötkarmú sárkánymotívummal, a koronaherceg fekete kolljongphót ( ) hordott négykarmú sárkánnyal, a koronaherceg elsőszülött fia pedig feketét háromkarmú sárkánnyal.[27]
Kiegészítők
[szerkesztés]Fejfedők
[szerkesztés]A különféle kalapoknak és fejfedőknek a három királyság korától kezdve státusjelentése volt a koreai kultúrában, a viselő társadalmi pozíciójának megfelelő fejfedőt hordott.[28] A Csoszon ( )-dinasztia idején a konfucianizmus hatására rendkívül változatos kalapkultúra bontakozott ki a férfiak körében, a külföldiek pedig úgy emlegették Koreát, mint „a kalapok országa”. A státus mellett a kalapok funkcionális szerepet is betöltöttek. Voltak benti és kinti kalapok, a koreai férfiak ugyanis nagyon ügyeltek arra, hogy még a saját otthonukban se mutatkozzanak fedetlen fővel. A házon belül viselt kalapokból kétféle volt, a kon ( ) (건), ami csak fedi a fejet, és a kvan ( ) (관), ami a státust is jelöli. Házi kalapként gyakran viseltek a nemesek úgynevezett thanggon ( )t (탕건), vagy önmagában, vagy a kat ( ) alatt, illetve ha a társadalmi pozíciójukat is mutatni kellett, csongdzsagvan ( )t (정자관).[29] Az eredetileg tudósok által viselt pokkon ( ) (복건) később a kisfiúk fejfedőjévé szelídült.[30][31] A házon kívül viselt kalap a kat ( ), mely minden karimával rendelkező típust magába foglal. Télen speciális fejfedőket viseltek a hideg ellen.[29]
A női fejfedők nem ennyire változatosak, mivel a nőknek nem volt szabad gyakran utcára menniük. Ha mégis utazni voltak kénytelenek, a nemes hölgyek noul ( ) (너울) nevű fátylat[* 11], vagy csangot ( )ot (장옷) viseltek, az alacsonyabb rangúak sszuge cshimával ( ) (쓰개 치마) takarták el az arcukat. A kiszeng ( )ek csonmót ( ) (전모) viseltek, ami olajozott, festett papírkalap volt, és nem rejtette el az arcot. A dolgozó nők nem viseltek fátylat, mert akadályozta volna őket a munkában.[29] A nők télen csobaü ( )t (조바위; egyfajta fülvédő) vagy ajam ( )ot (아얌) hordtak, utóbbi nem takarja a fület és hátul hosszú fátyollal rendelkezik.[8]
A Korjo ( )- és a Csoszon ( )-korban a hölgyek és a kiszeng ( )ek nagy méretű, gondosan kidolgozott és gazdagon díszített parókát hordtak (가체, kacshe ( )). A kacshe ( ) rendkívül drága volt, de még a közembereknek is meg kellett venniük, mert azt esküvőn a menyasszonynak viselnie kellett. Csongdzso ( ) király (1776–1800) be is tiltotta a parókát, mert a konfuciánus elvekkel ellentétesnek találta a nők megszállottságát e tekintetben.[32]
- Thanggon ( )
- Csongdzsagvan ( )
- Csonmo ( )
- Sszuge cshima ( )
- Csobaü ( )
- Ajam ( )
- Kacshe ( )
Egyéb kiegészítők
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/53/Hanbok_accessories.jpg/220px-Hanbok_accessories.jpg)
A nők és a férfiak egyaránt hosszú hajat viseltek, a nők befonva hordták házasság előtt. A férfiak házasság után a fejtetőn szorosan összefogott kontyban (상투, szangthu ( )) viselték a hajukat, a homlokuknál pedig manggon ( )t (망건), egyfajta lószőrből készített pántot hordtak, ami megakadályozta a haj rendezetlenné válását a kalap felvétele előtt.[33][34]
A nők különféle kiegészítőket hordtak, a hajba oldalt tükkodzsi ( )t (뒤꽂이) tűztek (fülpiszkálóként is használatos volt), aminek anyaga, díszítése megfelelt a hölgy társadalmi státusának. Kedveltek voltak a feltűzött, fonott haj rögzítésére szolgáló hajtűk (비녀, pinjo ( )) is, amelyek a haj mellett a nemesség körében a paróka és a korona rögzítésére is szolgált. Mintázata alapján számos típusa létezik, a sárkány alakú elnevezése például jongdzsam ( ) (용잠).[35][8] Az udvarhölgyek mindennapos viselete a cshopcsi ( ) (첩지) volt, ami szintén a haj díszítésére szolgált. Általában mindkét végén fonott zsinór volt, amivel együtt fonták össze a hajat. A közrangú nők ünnepi alkalmakkor viselték csak.[8]
A hajban viselt szalagok összefoglaló neve tenggi ( ) (댕기), általában vörös színű, de más színekben is használatos.[8] A tothurak tenggi ( )[* 12] (도투락댕기) vastag, hosszú szalagpár, amit a menyasszony hajához erősítettek hátul.[36] Ennek kiegészítője az aptenggi ( ) (앞댕기), melyet a kontyba szúrt hosszú hajtű tartott és a mellkasra esett. Arany mintázatú és gyakran gyöngyökkel díszített a vége.[37] A fiatal lányok hajába a fejtetőn az elválasztásnál pessi tenggi ( ) (배씨 댕기) került, ami apró, két oldalt zsinórral vagy szalaggal tartott hajdísz. A zsinórt a lányok hajfonatába fonták bele.[38]
A női hanbok kedvelt kiegészítője a norige ( ) (노리개), ami apró díszfüggő, általában a csogori ( ) megkötésére szolgáló korum ( ) szalaghoz, vagy a cshima ( )-megkötő szalagokhoz kötik. Mintának, a függők számának és színének megfelelően számos fajtája létezik.[8]
A nők kedvelt cipőviselete a kkotsin (꽃신) volt, ami szó szerint „virágcipőt” jelent, a hímzett virágmotívumok miatt.[39]
- Manggon ( ) (bal szélen alul)
- Norige ( )
- Cshopcsi ( ) (a fejtetőn középen)
- Tothurak tenggi ( )
- Kkotsin
Megjelenése a művészetekben
[szerkesztés]A hanbok a japán kimonóhoz és a kínai chőngszámhoz képest kevéssé ismert ázsiai viselet a divat világában, azonban a koreai hullám terjedésének köszönhetően egyre nagyobb figyelmet kap. A hanbok dizájnja olyan neves divatházakra és tervezőkre is hatással volt, mint a Dior, Carolina Herrera, Giorgio Armani vagy Miuccia Prada. Prada I Jonghi ( ) (이영희), az egyik legismertebb hanbok divattervező kollekcióinak nagy rajongója.[40] Ugyancsak a híres divattervezők közé tartozik I Hjeszun ( ) (이혜순), aki a hétköznapi viseletekkel (iskolai és vállalati egyenruhákkal) igyekszik kombinálni a hagyományos hanbokot,[41] Pak Szulnjo (박술녀), aki több televíziós műsor és sorozat számára tervezett ruhákat,[42] Kim Jedzsin ( ) (김예진), akinek vásárlói közé olyan hírességek tartoznak, mint Pan Gimun ( ), Anthony Quinn, Nicolas Cage és Hillary Clinton,[43] illetve I Hjodzse ( ) (이효재), akinek több mint 60 szabadalom fűződik a nevéhez a hanbokkészítéssel kapcsolatosan.[44][3]
A koreai szaguk ( )ok, azaz a történelmi televíziós sorozatok, mint például A palota ékköve vagy a Hvang Dzsini ( )[45] népszerűsége a hanbok népszerűsítéséhez is hozzájárult.[3] Kortárs cselekményű sorozatokban is alkalmaznak hanbokot kosztümként, például a Princess Hours című sorozatban megjelent, Pe Jongdzsin ( ) divattervező (배영진) hanbok-inspirálta modern ruhái igen népszerűek lettek a fiatalok körében.[46]
- Mun Cshevon ( ) színésznő a The Princess’ Man című sorozat forgatásán hanbokban
- Kim Szuhjon a Moon Embracing the Sun sajtótájékoztatóján királyi hanbokban
- I Jonghi ( ) hanbokkreációi
- I Jonghi ( ) esküvői hanbokjai
- Modern hanbok-interpretáció
Hivatkozások
[szerkesztés]Megjegyzések
[szerkesztés]- ↑ A koreai három királyságot megelőző időszak egyik kis királysága a Koreai-félszigeten
- ↑ Fotó: szokcshima
- ↑ Fotó: szokpadzsi
- ↑ Fotó: szokcsokszam
- ↑ Fotó: szokkoi
- ↑ 5 대님 매기 (Tenim rögzítése). YouTube
- ↑ Fotó: penet csogori
- ↑ Fotó: talljong
- ↑ Fotó: mokhva
- ↑ Fotó: női és férfi szangbok
- ↑ Fotó: noul
- ↑ Fotó: tothurak tenggi
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Hanbok. han-style.com. [2013. szeptember 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 20.)
- ↑ a b Condra 223. o.
- ↑ a b c d e f KOCIS1
- ↑ a b KOCIS2
- ↑ Five Centuries of Shrinking Korean Fashions. The Chosun Ilbo, 2009. április 19. (Hozzáférés: 2013. október 20.)
- ↑ a b c d Life in Korea 1
- ↑ a b c d e f Cho WH
- ↑ a b c d e f g h i Visitkorea
- ↑ Hanbok: Mesmerizing Beauty. The J. Paul Getty Museum. [2013. október 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 19.)
- ↑ a b c d e f g h i Cho
- ↑ Han
- ↑ a b c Hanstyle
- ↑ a b c d Kim KS
- ↑ Geumbak Artisan, Kim Deok-hwan: Capturing Golden Dreams. Arirang TV. [2013. október 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. október 3.)
- ↑ Traditional Korean Clothing. Life in Korea. (Hozzáférés: 2013. szeptember 19.)
- ↑ Life in Korea 2
- ↑ How to Wear Men's Hanbok. han-style.com. [2013. szeptember 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ The Story of Hanbok 14. o.
- ↑ a b c Hanstyle2
- ↑ Life in Korea 3
- ↑ 품대 (koreai nyelven). Daum Encyclopedia. (Hozzáférés: 2019. január 9.)
- ↑ 사례편람 (koreai nyelven). Nate Encyclopedia. [2011. június 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. október 11.)
- ↑ a b Life in Korea 4
- ↑ Cho Insoo (2006). „Portrait of King Taejo ― Esteemed Founder of the Joseon Dynasty”. Koreana 20 (1). [2013. október 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. október 13.)
- ↑ Royalty for a day. Korea Herald, 2013. május 3. (Hozzáférés: 2013. október 13.)
- ↑ 관복 (koreai nyelven). Doosan Encyclopedia. (Hozzáférés: 2013. október 13.)
- ↑ Keum, Jong-Suk; Koh, Bou-Ja (2008). „A Study on Gollyongpo in the Joseon Dynasty”. The Research Journal of the Costume Culture 16 (5), 937-954. o, Kiadó: The Costume Culture Association.
- ↑ Ŏ-ryŏng Yi. Things Korean. Tuttle Publishing, 137. o. (1999). ISBN 9780804821292
- ↑ a b c Korea Times
- ↑ 복건 (幅巾) (koreai nyelven). Daum Encyclopedia. (Hozzáférés: 2008. szeptember 21.)
- ↑ 복건 (幅巾) (koreai nyelven). Doosan Encyclopedia. (Hozzáférés: 2019. január 9.)
- ↑ I-hwa Yi. Korea's Pastimes and Customs: A Social History. Homa & Sekey Books, 147. o. (2006). ISBN 9781931907385
- ↑ Manggeonjang (Horsehair Headband Making). Cultural Heritage Administration. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ 상투 (koreai nyelven). Doopedia. (Hozzáférés: 2019. január 9.)
- ↑ Korean 'binyeo' hairpin, bird motif. Creative Museum. [2013. szeptember 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ 도투락댕기 (koreai nyelven). Naver Encyclopedia. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ 앞댕기 (koreai nyelven). Naver Encyclopedia. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ 배씨댕기 (koreai nyelven). Naver Encyclopedia. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)[halott link]
- ↑ Kim YK
- ↑ How 'hanbok' is influencing biggest fashion names. CNN, 2013. október 14. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
- ↑ Hanbok as art. Korea Herald, 2012. november 6. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
- ↑ For Park Sul-nyeo, Hanbok Is Everything. kcultureportal via YouTube, 2010. november 22. (Hozzáférés: 2019. január 9.)
- ↑ Kim Ye-jin: Designing Hanbok for the World. Chosun Ilbo, 2008. augusztus 14. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
- ↑ Hanbok artist makes Korean style simple and easy. Korea.net, 2008. december 19. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
- ↑ Korea’s “Clothing Culture” ―The Hanbok. KFAW. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
- ↑ Modern Twist of Hanbok Captures Youngsters. Korea Times. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
Források
[szerkesztés]- ↑ Cho: Cho Hyo-Soon (1995). „Korean Clothes and Fabrics”. KOREANA 9 (3). [2013. szeptember 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 25.)
- ↑ ChoWH: Cho Woo-hyun (1995). „Charateristics of the Korean Costume and Its Development”. KOREANA 9 (3). [2013. szeptember 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 25.)
- ↑ Condra: szerk.: Jill Condra: The Greenwood Encyclopedia of Clothing Through World History: 1501-1800. Greenwood Publishing Group (2008). ISBN 0313336628
- ↑ Han: Han Hee-sook (2004. december). „Women’s Life during the Chosŏn Dynasty”. International Journal of Korean History 6. [2019. január 9-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 9.)
- ↑ Hanstyle: About hanbok. han-style.com. [2013. szeptember 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 20.)
- ↑ Hanstyle2: About Hanbok (Events). han-style.com. [2013. szeptember 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ Kim KS: Kim Ki-suk (1995). „Beauty of Traditional Korean Hanbok”. KOREANA 9 (3). [2013. szeptember 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 25.)
- ↑ Kim YK: Kim Yoo-kyung (1995). „Clothes, Ornaments and Artisans Who Make Them”. Koreana 9 (3). [2013. október 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. október 14.)
- ↑ KOCIS1: Hanbok. KOCIS, 2012. augusztus 20. [2013. szeptember 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 19.)
- ↑ KOCIS2: Hanbok: Hidden stories in Hanbok history. KOCIS, 2012. június 13. [2013. január 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 19.)
- ↑ Korea Times: Hats offer glimpse of Joseon culture. The Korea Times, 2010. május 12. (Hozzáférés: 2013. október 1.)
- ↑ Life in Korea 1: Traditional Korean Clothing - Women's Clothing. Life in Korea. (Hozzáférés: 2013. szeptember 19.)
- ↑ Life in Korea 2: Traditional Korean Clothing - Men's Clothing. Life in Korea. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ Life in Korea 3: Traditional Korean Clothing - Children's Clothing. Life in Korea. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑ Life in Korea 4: Official/Court Clothing. Life in Korea. (Hozzáférés: 2013. október 13.)
- ↑ The Story of Hanbok: The Story of HANBOK. Hanbok Advancement Center, 2016. (Hozzáférés: 2017. március 26.)[halott link]
- ↑ Visitkorea: Hanbok Clothing. Korea Tourism Organization. [2013. szeptember 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 19.)
További információk
[szerkesztés]A Wikimédia Commons tartalmaz Hanbok témájú kategóriát.
- A hanbok pontos felépítése és arányai (koreaiul)
- Hanbok Advancement Center Archiválva 2020. szeptember 6-i dátummal a Wayback Machine-ben (koreaiul)
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]